УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Власової Ю.Ю.

секретар судового засідання Тютюнова Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ», місцезнаходження: 07406, Київська обл. м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1,

представник позивача Лановий Євген Миколайович, 07406, Київська обл. м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1

відповідач ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

16.12.2024 позивач ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.12.2024 матеріали зазначеної позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Підставою постановлення такого судового рішення слувало те, с. Святопетрівське Бучанського району Київської області до набрання чинності Постановою Верховної ради України «Про утворення і ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX, відносилося до адміністративних меж Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2025 матеріали зазначеної позовної заяви направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Київського районного суду м. Харкова.

Підставою постановлення такого судового рішення слугувала відповідь № 1141240 від 24.02.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

21.05.2025 матеріали позовної заяви надійшли по Київського районного суду м. Харкова та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.05.2025, передані на розгляд цьому складу суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Частиною 6 ст. 187 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України).

На виконання зазначених положень, Київським районним судом м. Харкова отримано відповідь № 1404916 від 22.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до Київського району м. Харкова та юрисдикції (підсудності) Київського районного суду м. Харкова.

За відсутності у матеріалах позовної заяви інших відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 , окрім Київського району м. Харкова, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем ОСОБА_1 через систему «ЕЛЕКТРОННИЙ СУД» до суду подано клопотання, в якому останній просить припинити розгляд цивільної справи № 369/13040/24 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором у Київському районному суді м. Харкова, та прийняти відповідне рішення про передачу даної справи за належною територіальною підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області, оскільки відповідно до довідки № від 02.08.2018, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщеної особи, є АДРЕСА_3 .

До клопотання відповідачем, окрім іншого, додано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 12.09.2011, з якої вбачається, що у період часу з 02.10.2012 по 02.02.2018 ОСОБА_1 мав зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , а у період часу з 05.02.2018 по 13.08.2018 - АДРЕСА_1 , що є останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання.

Положеннями ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Таким чином, дана цивільна справа не підсудна Київському районному суду м. Харкова, та, відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України, має бути передана за встановленою підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області, як суду, до юрисдикції (підсудності) якого відноситься останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

Що стосується доводів відповідача про передачу справи до Києво-Святошинського районного суду Київської області за його фактичним місцем проживання/перебування, як внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає наступне.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (стаття 27 ЦПК України).

Згідно зі статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також форми необхідних для цього документів встановлюється Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, який набрав чинності 14.03.2022.

У пункті 4 вказаного Порядку в чинній редакції передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Результат аналізу змісту вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа може мати декілька місць проживання/перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання/перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення.

Реєстрація (декларування) місця проживання/перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення частини першої статті 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Таким чином, положення частини першої статті 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місяця проживання або перебування фізичної особи відповідача. Тому позови, наведені у частині першій статті 27 ЦПК України, не можуть пред`являтися за фактичним місцем проживання або перебування відповідача, відмінним від зареєстрованого.

Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23).

З урахуванням тієї обставини, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , та відповідачем суду не надано інших відомостей, визначених у ч. 9 ст. 28 ЦПК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 , та передачу справи за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд Гайворонському районному суду Кіровоградської області.

Інші доводи відповідача ОСОБА_1 означених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, передати на розгляд Гайворонському районному суду Кіровоградської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи до Гайворонського районного суду Кіровоградської області здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Ю.Ю. Власова