ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/537/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді КОЛЕСНИКА О.М.

при секретарі ШАПРАН В.А.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту смерті його матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Щасливцеве, Генічеського району, Херсонської області.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Щасливцеве, Генічеського району, Херсонської області померла матір заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в цьому населеному пункті по АДРЕСА_1 . На той час територія с. Щасливцеве була незаконно окупована військами російської федерації. Заявник здійснив поховання матері, але отримати будь-які документи не зміг, оскільки окупаційна влада ніяких документів не видавала. Тому заявник не може отримати свідоцтво про смерть його матері державного зразка, що і стало підставою для звернення до суду. В подальшому з 3.05.2022 року він зі своїм братом був в полоні рф.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні змісту заяви.

Заінтересована особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з тексту ксерокопії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кугай, Уч-Курганського району Наманганської області народився заявник ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_7 і ОСОБА_5 (а.с.6).

Відповідно до п.8, ч.1, ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.2, ст. 317 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За змістом ч.1, ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та Законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як стверджував заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні, що його матір ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в тому ж населеному пункті, де і була похована. Окупаційна влада рф ніяких документів не видавала, тому він не може отримати свідоцтво про смерть державного зразка.

У відповідності до ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч.1, ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як зазначає ч.1, ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1, ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як передбачено ч.1, ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частина 1, ст.79 ЦПК України зазначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.1-2, ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як наголошує ч.1, ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, крім ксерокопій паспорта заявника, його свідоцтва про народження, ксерокопій паспортів інших фізичних осіб та довідок про їх місце проживання будь-яких інших доказів заявником не надано. Тобто, встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Щасливцеве, Генічеського району, Херсонської області, ґрунтується виключно на поясненнях її сина - заявника ОСОБА_1 . За таких обставин суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, оскільки вказаний факт не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 до Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_3 про встановлення факту смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Щасливцеве, Генічеського району, Херсонської області на тимчасово окупованій території України відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення було виготовлено та проголошено 10.07.2025 року.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.