Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/1158/25
Провадження № 2/572/697/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/1158/25 за позовом ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 102558,44 грн. та понесених судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір №488 в електронній формі, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5900 грн. та договір №28 відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 2700 грн.

За умовами договорів відповідач взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених у договорах, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитними коштами.

01 грудня 2021 року між ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір №1-12, відповідно до умов якого ТзОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договорами №488 №28 від 04 травня 2021року . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, у т.ч. за кредитним договором 488.

10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами позичальників, в тому числі за договором №28 від 04 травня 2021року.

Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Посилається на те, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконує належним чином, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по двом договорам в розмірі 102558,44 грн. з яких заборгованість за тілом кредиту- 8600 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 93958,44 грн.

Зазначаючи про те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та посилаючись на ст.ст. 526, 509, 626, 628, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості, а також понесені ним судові витрати .

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

14 квітня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цокало Т.М. надійшов відзив на позовну заяву відповідно до яких просять позов задоволити в межах строку кредитування, оскільки орієнтовний строк кредитування згідно договорів складає 16 днів, що передбачено було договором, графіком погашення кредиту та паспортом споживчого кредиту, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нараховувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. також просять стягнути судові витрати.

21 квітня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому просять позов задовольнити повністю, у стягненні судових витрат з позивача відмовити. Також зазначають, що п. 1.9 Договору граничний строк кредитування становить 1 рік. Враховуючи , що договори були укладені 04 травня 2021 року, граничний строк кредитування закінчується 04 травня 2022 року тому період з 04.05.2021 року по 04.05.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитними коштами у межах погоджених сторонами строк кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 04 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28 , за умовами якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 2700 грн. (п. 1.1 договору) . Орієнтований строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту .

04 травня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 28, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 2700 грн. (п. 1.1 договору) . Строк дії договору складає 16 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтованого строку повернення кредиту .

Натомість, у разі неповернення кредиту в орієнтовний строк, відповідач зобов`язався повернути вказану суму кредиту та відсотки протягом граничного строку кредитування (365 днів) згідно пункту 1.9 Договору. Крім цього, зобов`язався сплатити відсотки після спливу 16 днів, розмір яких визначено п.1.4 умов кредитного договору, зміст яких є аналогічним заяві -анкеті.

Такі умов договору щодо сплати процентів є чіткими та зрозумілими, вони при укладанні договору були прийняти відповідачем, який їх не оспорював у судовому порядку.

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується довідками від 10 грудня 2024 року та 11 вересня 2024 року відповідно до яких ТОВ ФК «Вей фор пей» здійснило переказ коштів 04 травня 2021 року на банківську карту НОМЕР_1 в розмірі 2700 грн., та 5900 грн.

Вищевказані договори були укладені в електронній формі та підписані відповідачем аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора за номером телефону .

01 грудня 2021року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт-Капітал» уклали Договір факторингу №1-12 , згідно умов якого ТзОВ «Вердикт-Капітал» набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являються боржниками ТОВ «Служба миттєвого кредитування».

Згідно реєстру боржників від 03 грудня 2021 року ТОВ «ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло право вимоги по договору №28 від 04 травня 2021 року на суму 19359 грн. з яких 2700 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16659 грн. заборгованість по процентам, за кредитним договором № 488 від 04 травня 2021 року на суму 42303 грн., яких 5900 грн. заборгованість по тілу кредиту, та 36403 грн. заборгованість по процентам.

10 січня 2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладені договори № 10-01/2023 та 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору ТОВ «Коллект Центр» в обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до боржників згідно з додатками № 4, № 3 до договору.

Передання вказаних грошових вимог оформлено актами прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги .

З додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 та витягу з додатку № 3 до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 28 від 04 травня 2021року на суму 51250,86 грн. та за кредитним договором № 488 від 04 травня 2021 року на суму 111992,62 грн.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Коллект Центр» перейшли права ТОВ «Служба миттєвого кредитування»», і він має право вимагати від ОСОБА_1 стягнення заборгованості.

Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідачем не заперечувався та не спростовувався факт укладення згаданих договорів та отримання коштів, які в ньому зазначені.

Надані позивачем докази, суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Враховуючи те, що за умовами зазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих у позику коштів всупереч ч. 1 ст.81ЦПК України не надав, а тому суд вважає, що заборгованість за основним боргом на підставі зазначених договорів підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором позики, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 64459,86 грн. згідно договору № 488 та 29498,58 грн. за договором № 28 .

При цьому, вказана сума включає заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги та заборгованість за процентами, нарахованими відповідно до умов договору .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 в справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За таких обставин та з урахуванням практики Верховного Суду, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним.

А тому вимогу позивача про стягнення заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до умов договору у розмірі 264459,86 грн. та 29498,58 грн, суд вважає безпідставною.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 в справі № 911/19/19 Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Cуд враховує строки кредитування, розміри відсотків, визначені в договорі позики, та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за договором № 28 від 04 травня 2021року в розмірі 16659 грн., за договором № 488 в розмірі 36403 грн.

При цьому, судом враховуються саме ті відсотки, які передбачені умовами договору та погоджені сторонами та відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01 грудня 2021 року передані ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал».

Враховуючи, що заборгованість по кредитному договору № 28 від 04 травня 2021 року в сумі 19359 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2700 грн. , заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 16659 грн., по кредитному договору № 488 в розмірі 42303 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5900 грн., заборгованості по процентам в розмірі 36403 грн. на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № від 24 лютого 2025 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн. на підставі: копії договору №01-07/24 від 01 липня 2024 року про надання правової допомоги, з детальним описом робіт (наданих послуг); копією акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 31 січня 2025, загальна сума витрат складає 16000,00 грн.

Також, представником відповідача заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги від 08 квітня 2025 року, детальний опис виконаних робіт, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю адвоката Цокало Т.М., квитанція про сплату послуг адвоката .

Представник позивача у відповіді на відзив просив врахувати, що послуги адвоката мають бути співмірними із складністю справи.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат як позивача так і відповідача на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу .

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем та відповідачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є правомірними та вважає, їх обґрунтованими .

Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 60% (61662х100%/102558,44=60), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1453,44 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х60%=1453,44) та витрати на правову допомогу у розмірі 3600 грн (6000 х 60%=3600).

Оскільки відповідачем по справі також були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, яку судом було задоволено в розмірі 6000 грн. та враховуючи, що суд відхилив 40% позовних вимог позивача (100%-60%=40%), тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 2400 грн (6000 грн х 40% : 100% = 2400 грн).

На підставі п.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладену більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначену правову норму, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» різницю у судових витратах в сумі 1343,44 гривень (3743,44 (1453,44+3600=3743,44)-витрати позивача 2400 грн.- витрати відповідача= 1343,44).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Коллект Центр» (місце знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова,3 офіс 306, ) до ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 13.06.2017 року, 5626, РНОКПП НОМЕР_3 ), про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість :

за кредитним договором №5428 від 04 травня 2021 року в розмірі 19359 грн,

за кредитним договором №488 від 04 травня 2021 року в розмірі 42303 грн.

Всього на загальну суму 61662 (шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дві) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судові витрати в розмірі 1343 (одна тисяча триста сорок три) гривні 44 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: