Справа № 442/7543/24 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/788/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Алексеєнко Андрія Анатолійовича на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Тунський Андрій Романович, до Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, для вирішення питання відкриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_4 , від імені якого діє адвокат Тунський А.Р. звернувся до суду з позовом до Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 66,0 кв.м. після смерті батька ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року клопотання представника позивача задоволено.

Провадження у справі №442/7543/24 за позовом ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Тунський Андрій Романович, до Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно зупининено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №442/7489/22, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, про визнання заповіту недійсним.

Не погоджуючись з даною ухвалою представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_6 оскаржив таку в апеляційному порядку.

Вважає вказану ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права та без з`ясування всіх фактичних обставин справи, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи усталену судову практику, відповідно до наведеної підстави суд зупиняє провадження у справі у випадку, якщо ним самостійно не можуть бути оцінені відповідні докази або встановлені обставини, і такі докази/ обставини є істотними для правильного вирішення спору.

У справі №442/7543/24 позивач звернувся з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно, оскільки на його думку такі права не можуть бути оформлені у встановленому законом порядку нотаріусом.

З постанови приватного нотаріуса Легеди М.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 серпня 2024 року вбачається, що підставою для її винесення є ухвала Дрогобицького районного суду Львівської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №442/7489/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання недійсним заповіту. Станом на 31.08.2024 року спір по суті не вирішений. Вказані обставини на сьогоднішній день також є наявними.

Якщо позивач вважає, що він буде мати право на оформлення спадкових прав на спірну квартиру після закінчення розгляду справи №422/7489/22 (за умови відмови у позові), то в такому випадку позов є передчасним, адже право є непорушеним. Це є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки відповідно до вимог ЦПК України особа звертається за захистом свого порушеного права, звернення до суду до моменту такого порушення не може вважатись належним. І у даному випадку також відсутні підстави для зупинення провадження у справі, адже результати розгляду справи № 422/7489/22 не мають жодного значення для вирішення справи №442/7543/24.

Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

16 квітня 2025 року представник ОСОБА_4 - адвокат Тунський Андрій Романович подав відзив на апеляційну скаргу. Просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6 (повернення заяви позивачеві(заявникові)), 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позиція Апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані докази в даній справі не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом даного судового розгляду. Розгляд даної справи, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, який оскаржено в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства, об`єктивно неможливий до вирішення цієї справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України (зараз п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває цивільна справа № 442/7489/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, про визнання заповіту недійсним, позивач ОСОБА_1 оскаржує укладений 27.07.2022 заповіт спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, вирішення питання щодо визнання заповіту недійсним, впливає на визнання права власності на спадкове майно за оскаржуваним заповітом, та матиме істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення у цій справі.

Отже, існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 442/7489/22, у якій судом встановлюються обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення, та які не можуть бути з`ясовані тавстановлені у цій справі, але мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстнації.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженою у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 липня 2025 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.