УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 332/4279/24

провадження № 61-7802 ск25

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив визнати дії акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» (далі - АТ«АКЦЕНТ - БАНК», Банк) протиправними; зобов`язати Банк розблокувати картковий рахунок НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) та суму на ньому у розмірі 17 300,00 грн; зняти будь-які обмеження на право розпоряджанням своїми коштами на рахунку та можливістю проводити видаткові та зарахувальні операції та будь-які інші безготівкові та готівкові операції, що передбачені умовами банківського обслуговування; стягнути з Банку суму відшкодування відсотків згідно з статтею 89 Закону України «Про платіжні послуги» за весь час блокування коштів у розмірі 6 279,90 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Банку щодо блокування банківського карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ).

Зобов`язано Банк зняти встановлене обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на банківському картковому рахунку (розблокувати рахунок) ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (IBAN НОМЕР_2 ) та суми на ньому у розмірі 17 300, 00 грн.

У червні 2025 року АТ«АКЦЕНТ - БАНК» шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд», подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить їх скасувати та закрити провадження у справі, а у разі неможливості відмовити у задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд врахував, що, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що ця справа підпадає під ознаки малозначної справи відповідно до положень частини шостої статті 19 ЦПК України, а тому підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2024 року).

Касаційна скарга не містить мотивів про те, що оскаржувані судові рішення підпадають принаймні під один із випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Колегія суддів дослідила ціну та предмет позову, складність справи,а також значення справи для сторін і суспільства й не встановила випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у малозначній справі у касаційному порядку.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Правом на апеляційне оскарження АТ«АКЦЕНТ - БАНК» скористалось.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки АТ«АКЦЕНТ - БАНК» подало касаційну скаргу на судові рішенняу малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання Банку про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень вирішенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «АКЦЕНТ - БАНК» про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара