Справа № 357/8305/23
Провадження № 2-др/357/38/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Кошель Б. І. ,
при секретарі Кардаш О. Р.,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Цурки Наталії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/8305/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -
У квітні 2025 року представник позивача за зустрічним позовом - адвокат Цурка Н.О. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/8305/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.
Заява мотивована тим, що у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 357/8305/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. 02 квітня 2025 року оголошено рішення у справі № 357/8305/23. Між ОСОБА_2 та адвокатом Цуркою Наталією Олександрівною 16 травня 2022 року укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до п. 2.1. Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги у порядку та строки обумовлені Договором. У відповідності до п 4.1. Договору про надання правової допомоги від 16 травня 2022 року, вбачається, що сторони погодили, що за надання правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду згідно актів наданих послуг. На підтвердження виконання зобов`язання з надання правової допомоги, сторонами укладено Акт приймання-передачі виконаних робіт № 3 від 02.04.2025, відповідно до якого вартість наданих адвокатом послуг становить 146000,00 грн. Враховуючи, що надано належні та допустимі докази на підтвердження витрат на правову допомогу, яку ОСОБА_2 зобов`язана сплатити адвокату Цурці Наталії Олександрівні за надану правову допомогу в рамках розгляду справи № 357/8305/23 після ухвалення судом додаткового рішення за даною заявою, представник позивача за зустрічним позовом адвокат Цурка Н.О. просила суд стягнути з ОСОБА_1 до на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 146000,00 грн.
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеного складу суду від 08.04.2025 року, головуючим суддею визначено Кошеля Б.І.
Частина 3 статті 270 ЦПК України передбачає, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Ухвалою судді від 10 квітня 2025 заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Цурки Наталії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду та вирішено викликати в судове засідання учасників справи.
Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в судовому засіданні надав пояснення та визнав заяву про ухвалення додаткового рішення частково, а саме в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_2 половини витрат на професійну правничу допомогу.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на: - 1/2 частину нежитлового приміщення № 81 у житловому будинку АДРЕСА_2 ; - 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:023:0354, для індивідуального дачного будівництва (інша житлова забудова), яка розташована на території Шкарівської сільської ради, Білоцерківський район, Київська область; - 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3 ; - 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 ; - 1/2 частину комплексу нежитлових будівель літ. «А», площею 1352,1 кв. м. та споруди (реєстраційний номер майна 28609685), які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на: - 1/2 частину нежитлового приміщення № 81 у житловому будинку АДРЕСА_2 ; - 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :01:023:0354, для індивідуального дачного будівництва (інша житлова забудова), яка розташована на території Шкарівської сільської ради, Білоцерківський район, Київська область; - 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3 ; - 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_4 ; - 1/2 частини комплексу нежитлових будівель літ. «А», площею 1352,1 кв. м та споруди (реєстраційний номер майна 28609685), які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію вартості: 1/2 частини автомобіля марки Volkswagen Jetta, 2012 року випуску, сірого кольору в розмірі 167 761,00 грн, 1/2 частини автомобіля марки Lexus RX 350, 2019 року випуску, синього кольору в розмірі 583 524,62 грн, 1/2 частини мотоцикла марки Harley-Davidson FAT BOY, 1999 року випуску, колір червоний, у розмірі 114 165,00 грн, всього до стягнення 865 450,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію вартості: 1/2 частини автомобіля марки Mercedes-Benz ML 350 3948, 2007 року випуску, колір сірий, у розмірі 206 370,00 грн; 1/2 частини автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI 2987, 2007 року випуску, колір білий, у розмірі 240 525,00 грн; 1/2 частини причепа Stema MT 0750, 2004 року випуску, колір сірий, у розмірі 25 800,00 грн; 1/2 частини автомобіля марки Volkswagen Jetta 1984, 2014 року випуску, колір білий, у розмірі 202 930,00 грн; 1/2 частини автомобіля марки Mercedes-Benz 316 2689, 2003 року випуску, колір білий, у розмірі 219 305,00 грн; 1/2 частини автомобіля марки Opel Insignia 1956, 2011 року випуску, колір сірий, у розмірі 169 985,00 грн; 1/2 частини автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 318 CDI 2987, 2007 року випуску, колір білий, у розмірі 240 525,00 грн, та стягнути 1/2 частину виконання за борговими зобов`язаннями у розмірі 4 419 137, 50 грн, а всього 5 724 577,50 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення на час розгляду даної заяви про ухвалення додаткового судового рішення не набрало законної сили.

За змістом ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують точний розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд, за заявою такої сторони, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Однак, як вже зазначалось, така заява має бути озвучена до закінчення судових дебатів у справі (ч. 1 ст. 246 ЦПК). В такому разі судом призначається ще одне судове засідання, яке має бути проведено не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог, за результатом якого ухвалюється додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 кодексу (ч. 2, 3 ст. 246 ЦПК).

Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).

Так, з боку сторони позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України було зроблено відповідну заяву.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами понесення з боку відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу були отримані судом в строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Отже, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи ( ч. 1 ст. 133 ЦПК України ).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19.

Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Судові витрати понесені відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: Договором про надання правової допомоги від 16.05.2022 р.; протоколом погодження договірної ціни до договору про надання правової допомоги від 16.05.2022 р.; актом приймання-передачі виконаних робіт №3 від 02.04.2025 р.

Так, як встановлено судом між ОСОБА_2 та адвокатом Цуркою Наталією Олександрівною 16 травня 2022 року укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 2.1. Договору про надання правової допомоги Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу Клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги у порядку та строки обумовлені Договором.

Згідно п 4.1. Договору про надання правової допомоги Сторони погодили, що за надання Правової допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду згідно актів наданих послуг.

З акту приймання-передачі виконаних робіт №3 від 02.04.2025 р. вбачається, що на виконання Договору про надання правничої (правової) допомоги від 16.05.2022, виконавцем, станом на 02.04.2025 р. були надані послуги (виконані роботи):

1) ознайомлення з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 у справі № 357/8305/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пр поділ майна подружжя вартість 3000,00 грн, час затрачений адвокатом - 1 год;

2) підготовка зустрічної позовної заяви № 357/8305/23 ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - 30 000 грн. час затрачений адвокатом - 8 год;

3) підготовка заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 357/8305/23 - 5 000 грн, час затрачений адвокатом - 2 год;

4) підготовка відповіді на відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву у справі № 357/8305/23 - 5 000 грн, час затрачений адвокатом - 5 год;

5) підготовка заперечення на заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову у справі № 357/8305/23 - 5 000грн; час затрачений адвокатом - 3 год;

6) підготовка заперечення на заяву(клопотання) ОСОБА_1 про долучення додаткових доказів у справі № 357/8305/23 -5 000 грн, час затрачений адвокатом - 1 год;

7) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 04.10.2023 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн., час затрачений адвокатом - 3 год;

8) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 02.11.2023 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5 000 грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

9) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 08.11.2023 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 7 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

10) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 15.11.2023 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

11) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 12.12.2023 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

12) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 06.02.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

13) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 06.03.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

14) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 19.03.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

15) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 09.07.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

16) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 13.08.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

17) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 10.10.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, 3 год;

18) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 22.10.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

19) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 28.10.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

20) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 11.11.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

21) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 27.11.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 5000 грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

22) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 12.12.2024 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

23) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 24.01.2025 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

24) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 10.02.2025 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 3000грн, час затрачений адвокатом - 3 год;

25) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 06.03.2025 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 1 год;

26) участь у судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 24.03.2025 року щодо розгляду справи №357/8305/23 - 5000грн, час затрачений адвокатом - 3 год. Всього 146 000, 00 грн.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону N 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно -виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловлену у постановах від 27.06.2021 року у справі № 922/2495/20, від 25.06.2021 року у справі № 922/902/20, від 23.06.2021 року у справі № 910/2478/20, від 18.06.2021 року у справі № 905/411/17, від 15.06.2021 року у справі № 910/3419/20, від 01.06.2021 року у справі № 922/2385/20, від 21.03.2021 року у справі № 712/1720/19, Верховний Суд зазначив, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначені фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвокатом іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Отже, позивачем за зустрічним позовом доведено понесення витрат на правову допомогу при розгляді вищевказаної справи та відповідно те, що між ОСОБА_2 та адвокатом склалися договірні відносини.

Так, у Рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07 ) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені.

Такий висновок ЄСПЛ також викладений у вже зазначеному вище рішенні у справі «Савін проти України» ( Заява № 34725/08).

Тож фактичність витрат на правничу допомогу слід розглядати у широкому сенсі, включаючи не лише оплату таких витрат, але й виходячи власне із того, що достатньою є наявність відповідного договірного обов`язку. Відповідно, якщо договірний обов`язок щодо оплати наявний, то такого обов`язку достатньо для визнання витрат фактичними і такими, що підлягають компенсації стороні.

Під-час розгляду вищевказаної заяви, враховано заперечення з боку сторони позивача за первісним щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судом враховуються правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.

Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Також, судом враховується правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 12.05.2020 зі справи №904/4507/18.

У зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, колегія суддів зазначає, що в контексті правовідносин, які склались у даній справі, суд апеляційної інстанції при визначенні суми витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи № 910/7540/19 в суді апеляційної інстанції повинен був не обмежуватись лише посиланням на те, що вказана сума є "фіксованим гонораром", визначеним відповідачем 1 та адвокатом, а повинен був надати оцінку заявленій ПАТ "Оболонь" сумі на предмет її обгрунтованості, необхідності та неминучості, в частині такого перевищення та відповідно оцінити, чи відповідають такі витрати, критерію реальності та розумності їхнього розміру.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо ( постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №808/1849/18 ).

У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат ( постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №160/6762/21 ).

ВП ВС в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично здійснені, та оцінювати їх необхідність.

Суд акцентує увагу на позиції Великої Палати Верховного Суду, що під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду (зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, яке відповідно до ст. 1512 Конституції України є обов`язковим, остаточним і не може бути оскаржено, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів ( ч. 1 ст. 89 ЦПК України ).

Враховуючи вищезазначене, розмір витрат позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу в розмірі 146000,00 грн не відповідає критеріям співмірності, реальності та розумності розміру, а отже є значно завищеним.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Суд, оцінюючи подані документи, якими позивач за зустрічним ( представник ) обґрунтовують фактичне понесення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу є завищеними та не співмірними з витраченим часом адвоката та наданих з боку останнього послуг.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності, розумності, реальності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, зважаючи на обсяг наданої адвокатом правової допомоги в межах даної справи та витрачений ним час, а також враховуючи що позовні вимоги було задоволено частково, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, які відшкодовуються за рахунок ОСОБА_1 до 100000,00 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу в сумі 100000,00 грн, опосередковано пов`язані з розглядом справи, втім які за оцінкою суду саме в такій сумі знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку (у пов`язаності) з розглядом справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 89, 133, 137, 141, 247, 258, 263, 264, 270, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Цурки Наталії Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 357/8305/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати понесені на правову допомогу в розмірі 100000,00 грн (сто тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Б. І. Кошель