КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№22-ц/824/3736/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року місто Київ

справа №757/6315/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнень, просила:

визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на транспортний засіб ЗАЗ LANOS, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є рідною донькою ОСОБА_5 , який проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначала, що її батько ОСОБА_5 та її рідний брат ОСОБА_4 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилалась на те, що її батькові також належав транспортний засіб ЗАЗ LANOS, 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказувала, що за її заявою Другою Київською державною нотаріальною конторою 26 серпня 2022 року відкрито спадкову справу №518/2022.

Зазначала, що постановою від 20 січня 2023 року №186/02-31 державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/2 частини транспортного засобу ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об'єм двигуна 1399 см. куб., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

На обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року у справі №757/34016/22 було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 протягом періоду часу з 29 березня 2010 року по 04 березня 2022 року. Вказане рішення мотивоване тим, що остання є співвласником спадкового майна та спадкоємцем, яка має намір прийняти спадщину.

Вказував, що під час спільного життя цивільний чоловік ОСОБА_1 ніколи не розповідав про дітей і вони ніколи не цікавились його життям.

Зазначав, що ОСОБА_5 тривалий час хворів і потребував догляду, який здійснювала ОСОБА_1 .

Посилався на те, що не залучення ОСОБА_1 до участі в розгляді справи призвело до винесення помилкового рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказував, що під час проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_6 було придбано транспортний засіб ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1399 см. куб. На цей автомобіль розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя.

10 грудня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Даниленко Т.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та оскаржуване рішення залишити без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_3 - Даниленко Т.І. у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.

Особа, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 усудове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому останній просив відкласти розгляд справи, оскільки він буде надавати термінову правову допомогу іншій особі (участь у слідчих діях).

Колегія суддів відхиляє вказане клопотання, оскільки доказів на підтвердження обставин викладених у клопотання надано не було та вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - Даниленко Т.І. , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з п.8 ч.3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року №11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Так, відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов'язків.

З аналізу наведеної статті вбачається, що особи, які не брали участь у справі, мають право на апеляційне оскарження лише за умови, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2023 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частини транспортного засобу ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об'єм двигуна 1399 см.куб., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а відповідач ОСОБА_4 є його сином.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та транспортного засобу ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1399 см.куб.

26 серпня 2022 року Другою київською нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №518/2022 до майна померлого ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 26 серпня 2022 року.

01 вересня 2022 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Біловар І. О. звернулась ОСОБА_1 із заявою про вступ у спадщину, як спадкоємець четвертою черги, яка проживала із спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

02 вересня 2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Біловар І. О. за вих. №164/01-16 направила до Другої київської нотаріальної контори заяву ОСОБА_1 про вступ у спадщину для долучення до спадкової справи №518/2022.

20 січня 2023 року державним нотаріусом Другої київської нотаріальної контори Погорілою Л.С. було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом першої черги має право на 1/2 від спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , яке складається із 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та транспортного засобу ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1399 см.куб.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 , як спадкоємець першої черги за законом, вважається таким, що прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, суд першої інстанції вважав їхні з позивачем частки рівними.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину за законом, однак через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому її права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 спадкового майна, а саме: 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частини транспортного засобу ЗАЗ LANOS, 2015 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1399 см.куб.

У жовтні 2024 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою на зазначене рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що предметом спору у даній справі є спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Вказувала, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року у справі №757/34016/22 було встановлено факт постійного проживання її однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 протягом періоду часу з 29 березня 2010 року по 04 березня 2022 року. Рішення мотивоване тим, що вона є співвласником спадкового майна та спадкоємцем, яка має намір прийняти спадщину. Відтак, вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються її права.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі №757/34016/22 скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року та у задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Шоста Київська Державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без укладення шлюбу та факту перебування особи на утриманні відмовлено.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ст. 1258 ЦК України).

За положеннями ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті ОСОБА_5 у четверту чергу відповідно до ст.1264 ЦК України

А відтак, апелянтом не доведено порушення її прав та законних інтересів рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року.

У постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі №668/17285/13-ц вказано, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно з п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження на підставі ч.3 ст.362 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.268, 362 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не брала участь в справі ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Матійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: