ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-о/521/154/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участі:

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Хижняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчев Костянтин Леонтійович, Одеська міська рада,

встановив:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, заінтересована особа:державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчев К.Л., посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який був рідним братом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її тітка ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_4 , яка була її двоюрідною сестрою.

При житті, її сестра ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , їй - ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла.

Організацією та проведенням поховання померлої ОСОБА_4 , займалась вона.

Вказувала, що після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності.

Спадкоємицею за заповітом є вона ОСОБА_1 , двоюрідна сестра померлої, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки в установлений законом строк, а саме 15 липня 2022 року звернулась до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №320/с/2022, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки при складанні заповіту була допущена неточність у зазначенні заповіданого заявниці права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Як було встановлено державним нотаріусом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 належала на праві власності ні квартира АДРЕСА_1 , а належала на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності від 27 березня 1990 року 39/1000 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 .

05 квітня 1990 року право власності ОСОБА_4 на 39/1000 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 21880 у реєстровій книзі 212 на сторінці 88.

У зв`язку з даними обставинами, вона звернулась до Приморського районного суду

м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про тлумачення заповіту, але рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року їй було відмовлено.

Оскільки, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом немає, то вона вирішила звернутися до державного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право спадщину за законом, але останнім їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні відносини між нею та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявниця зазначила, що з відповіді Державного архіву Одеської області №3653/06-21 від 01 вересня 2023 року вбачається, що надати архівну копію про народження її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не є можливим, оскільки книга реєстрації актів цивільного стану про народження Поплавської сільської ради, до якої входило село Добрий лук, Роздільнянського (Великомихайлівського) району, Одеської області, за 1930 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходила і вважається втраченою у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років.

Тому вона не може підтвердити факт того, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та мати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою, а ОСОБА_4 є її двоюрідною сестрою.

За таких обставин, виникла необхідність встановити факт родинних відносин між нею та померлою ОСОБА_4 .

Встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , необхідно їй для прийняття спадщини після смерті останній, оскільки після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 39/1000 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 .

Спір про право між нею та Одеською міською радою, відсутній, оскільки вона є єдиною спадкоємицею за законом. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , а саме факт того, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 січня 2025 року справа була прийнята до провадження та призначено судове засідання (а.с. 72-73).

Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року по справі залучено в якості заінтересованої особи Одеську міську раду (а.с.81).

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року за клопотанням представника ОМР витребувано спадкову справу (а.с.99).

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року задоволена заява заявника про виклик свідка (а.с.139).

Заявниця та її представник, діюча на підставі ордера від 30 грудня 2024 року та договору про надання адвокатом правничої допомоги від 08 лютого 2024 року в судовому засіданні підтримали заяву про встановлення факту родинних відносин та просили суд її задовольнити (а.с.16,17,18).

Заінтересована особа державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчев К.Л. в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю (а.с. 85).

Заінтересована особа представник Одеської міської ради, діючий за довіреністю від 18 грудня 2024 року в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України (а.с.96 ).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , рідними батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , були записані російською мовою мати « ОСОБА_7 » та батько « ОСОБА_8 » (а.с.21).

06 вересня 1997 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.20).

Встановлено, що у батька заявниці ОСОБА_2 була рідна сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в свідоцтві про народження якої рідними батьками були зазначені російською мовою батько « ОСОБА_10 » та мати « ОСОБА_11 (а.с.21).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_12 .

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці, ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.23).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 була інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК та пенсійним посвідченням (а.с.32,33).

Встановлено, що при житті, ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , їй - ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.122).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.19,121 звор.).

Після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина у вигляді 39/1000 частин житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27 березня 1990 року, хоча в заповіті було зазначена квартира АДРЕСА_1 .

Спадкоємицею за заповітом є ОСОБА_1 , двоюрідна сестра померлої, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки в установлений законом строк, а саме 15 червня 2022 року звернулась до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №320/с/2022 (а.с.121).

Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи №Д1-39747-ю/л від 13 березня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 з 25 серпня 1987 року по 15 липня 2022 року (а.с.129 звор., 130).

Встановлено, що державним нотаріусом Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Арестової С.Ю. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки померла заповіла останній квартиру АДРЕСА_1 , але, згідно відповіді КП «БТІ`ОМР від 21 липня 2022 року №15914/04-04, за померлою ОСОБА_4 було зареєстровано на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 27 березня 1990 року 39/1000 частин житлового будинку АДРЕСА_5 , тому державним нотаріусом було рекомендовано заявниці звернутися до суду, що підтверджується листом державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 07 лютого 2024 року №305с/02-14 (а.с.132).

05 квітня 1990 року право власності ОСОБА_4 на 39/1000 частин житлового будинку по АДРЕСА_2 було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 21880 у реєстровій книзі 212 на сторінці 88.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради про тлумачення заповіту, але рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2024 року їй було відмовлено.

Оскільки, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 ні за законом, ні за заповітом немає, то ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право спадщину за законом, але останнім було відмовлено їй у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують її родинні відносини з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно відповіді Державного архіву Одеської області №3653/06-21 від 01 вересня 2023 року надати архівну копію про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не є можливим, оскільки книга реєстрації актів цивільного стану про народження Поплавської сільської ради, до якої входило село Добрий лук, Роздільнянського (Великомихайлівського) району, Одеської області, за 1930 рік на зберігання до Державного архіву Одеської області не надходила і вважається втраченою у період окупації та воєнних дій 1941-1944 років (а.с.26,130 звор.).

Відповідно до відповіді Державного архіву Одеської області №3083/06-21 від 31 липня 2023 року в алфавітних покажчиках до книг реєстрації актів цивільного стану про народження відділів ЗАГС м. Одеси за 1926 рік не числиться особа на ім`я « ОСОБА_3 » (а.с.131).

Отже вищевказані обставини не дають заявниці встановити факт того, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та прийняти спадщину після її смерті, тому було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин, оскільки для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , нотаріусу необхідно надати рішення суду про підтвердження факту родинних відносин.

Встановлення факту родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 необхідно для оформлення ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_4 , так як документ, які підтверджують вказаний факт, а саме свідоцтво про народження батька заявниці не зберіглося.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , підтверджується фотофіксацією, заповітом ОСОБА_4 та поясненнями свідка ОСОБА_9 , який підтвердив в судовому засіданні, що ОСОБА_4 знав, як двоюрідну сестру ОСОБА_1 з 1985 року. Батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_4 були рідними братом та сестрою, спілкувалися між собою. Вони з дружиною спілкувалися з ОСОБА_4 , доглядали за нею та її поховали. Організацією та проведенням поховання померлої ОСОБА_4 , займались тільки вони (а.с.28,29,30,35,36,49-67,68,69).

Таким чином, вищенаведені письмові докази достовірно підтверджують той факт, щозаявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Одеса, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса, Одеської області, Україна, у віці 77 років.

Суд вважає, що обставини викладені у заяві, відповідають і не суперечать зібраним у справі доказам.

Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, враховуючи відсутність заперечень про встановлення цього юридичного факту зі сторони заінтересованої особи, суд вважає, що заявник позбавлений можливості довести певний юридичний факт у досудовому порядку.

За правилом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на це, заявник є вільним у виборі способу та порядку захисту свого порушеного права та законного інтересу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Судовий збір по справі складає 605,60 грн., який був сплачений заявником при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Пенчев Костянтин Леонтійович, Одеська міська рада - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Одеса, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Одеса, Одеської області, Україна, у віці 77 років.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 липня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда