Провадження № 2/205/4366/25
У Х В А Л А

11 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направив до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до канцелярії суду 07 липня 2025 року.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 1 частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Разом з тим, позовна заява має майновий характер, однак позивачем не зазначена ціна позову, тому позивачу необхідно зазначити ціну позову.

Більш того, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повинен містити в собі виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Тобто в позовній заяві має міститись обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову), та докази, що підтверджують ці обставини.

У порушення зазначеної норми, позивач, заявляючи в прохальній частині позову вимогу про стягнення моральної шкоди, не надає доказів на підтвердження його моральних страждань, а тому викладене є недоліком позовної заяви, який має бути усунутий позивачем.

Крім того, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до змісту позовної заяви, в якій позивач просить суд стягнути з держави Російської Федерації на його користь моральну шкоду в розмірі 35 000 євро, що еквівалентно 1 676 598 грн.

Позивач посилався, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, законом визначено, що звільняються від сплати судового збору позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто законодавець чітко окреслив випадки, коли позивач звільняється від сплати судового збору, а саме при наявності у позивача таких наслідків, які настали для позивача через збройну агресію РФ, а саме: вимушене переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

У той же час, позивач, посилаючись на вказаний пункт 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», не надав жодних доказів, що для нього настали вказані вище наслідки і він має право на звільнення від судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3028 гривень.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) і та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 15 140 грн.).

Отже, позивачем не виконано зазначені вимоги закону, оскільки з позовної заяви ОСОБА_1 встановлено, що вона містить вимогу майнового характеру в розмірі 1 676 598 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 15 140,00 грн., оскільки 1% від суми майнових вимог складає 1 676 598 грн., що на суму в розмірі 16 765,98 грн., або надати до суду документ, який звільняє від сплати судового збору.

Більш того, частинами 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством; учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року за №55.

Так, пункт 5.27 цього стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Вказані вимоги закону позивач не повністю виконані, подані суду в копіях письмові докази, що є додатком до позовної заяви, не всі засвідчені підписом позивача, а тому позивачу необхідно усунути вказані недоліки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко