Справа № 454/3891/24 Головуючий у 1 інстанції: Т. В. Струс
Провадження № 22-ц/811/3825/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Підлужного В.І.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

11 листопада 2024 року представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову.

В обгрунтування заяви покликається на те, що 10 травня 2024 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила наїзд на належне позивачам приміщення торгівельного кіоску «Квіти», знаходиться на АДРЕСА_1 . Вартість реконструкції торгівельного кіоску становить 420 576 грн., однак відповідач відмовляється добровільно відшкодувати завдані нею збитки. Оскільки розмір шкоди є значним, а відповідачка є особою пенсійного віку з незначним доходом, з метою ефективного захисту своїх прав та недопущення невиконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачки. Вважає, що існує ризик вчинення відповідачкою дій, спрямованих на уникнення відповідальності за заподіяну нею шкоду, зокрема, відчуження належного їй на праві власності майна.

З наведених підстав просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1 , в тому числі і транспортний засіб марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в межах пред`явленої суми позову 537636 грн., до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвалу піддано негайному виконанню.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт вказує, що накладаючи арешт на рухоме та нерухоме майно, суд першої інстанції, в порушення вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, не встановив майно, що їй належить на праві власності та його вартість. Заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду. Накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , порушує права та інтереси її чоловіка, якому на праві спільної сумісної власності належить майно, придбане ними за час шлюбу, а саме позбавляє його можливості користатися та розпоряджатися майном, що йому належить. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує майновий спір щодо відшкодування завданої шкоди на суму 537636 грн., яка є значною, а відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, в тому числі автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , є співмірним заходом забезпечення позову щодо заявлених позовних вимог, який не призведе до порушення прав сторін, а невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Забезпечення позову заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Статтею 149 ЦПК Українипередбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1ст. 150 ЦПК Українипозов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. (ч. 2ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень п.п. 1,4постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вжиття заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись з позовними вимогами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь майнову та моральну шкоду в розмірі 537 636 грн.

Листом № 31/28-4646 від 03 листопада 2024 року у відповідь на адвокатський запит Територіальний сервісний центр МВС № 4646 повідомив, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, держателем якого є МВС, станом на 02 жовтня 2024 року автомобіль марки «Chevrolet Trax», 2019 року випуску, об`єм двигуна 1364 куб см., зареєстрований за громадянкою ОСОБА_1 .

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 40010199 від 21 жовтня 2024 року підтверджується, що ОСОБА_1 на підставі договору міни № 2428 від 19 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного округу Львівської області Довгополовою С.В., є власником 1/8 частки будинку АДРЕСА_2 .

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник покликається на те, що відповідачка є пенсіонером, її дохід є значно меншим, ніж розмір шкоди, який позивачі просять стягнути на їхню користь.

Зважаючи на те, що сума до стягнення за позовними вимогами позивачів є значною, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, у власності відповідачки знаходиться автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , та лише частина в нерухомому майні, що становить 1/8 частку будинку, а матеріали справи не містять доказів, що вартість вищезазначеного майна перевищує розмір пред`явлених позовних вимог.

Відтак, забезпечуючи позов суд першої інстанції наклав арешт на рухоме і нерухоме майно, в тому числі і на автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах заявлених позовних вимог, що свідчить про співмірність застосованого заходу забезпечення позову позовним вимогам.

Накладаючи арешт на майно, суд першої інстанції вважав, що такий вид забезпечення позову слід застосувати з метою недопущення ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, враховуючи фактичні обставини справи щодо відшкодування майнової шкоди та реальної можливості відповідачки, як власника, відчужити майно.

На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність спору між сторонами, в повній мірі дав оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, врахував вимоги розумності, обґрунтованості заявником необхідності забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, тому числі і на автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачці, в межах заявлених позовних вимог на суму 537 636 грн., оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, суд не встановив обсяг майна, що належить відповідачці та його вартість, не беруться до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні докази щодо майна, право власності, яке зареєстроване за ОСОБА_1 .

При цьому, матеріали справи не містять доказів, що вартість належного відповідачці майна перевищує ціну позову, а відповідачем, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, такі суду не надано.

Покликання апелянта на те, що арешт накладено на майно, набуте за час шлюбу, чим порушуються права іншого його співвласника, не заслуговують на увагу, оскільки арешт накладено на майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Крім того, накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, в тому числі на автомобіль марки «Сhevrolet Trax», д.н.з. НОМЕР_1 , не позбавляє права користування цим автомобілем ні відповідачку, ні інших осіб, яким вона може передати право керування автомобілем, в тому числі і чоловікові.

Залишаючи без змін оскаржувану ухвалу суду про забезпечення позову, судом апеляційної інстанції враховується те, що апелянт в апеляційній скарзі зазначила, що категорично не погоджується з оскаржуваною ухвалою, в даному випадку порушені її майнові права, і що вона, як власник, безпідставно позбавлена права користуватися і розпоряджатись своїм майном, що, на думку колегії суддів, свідчить про намір відповідачки розпорядитись своїм майном.

Аналізуючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що такими є виклад та оцінка апелянтом фактичних обставин справи, заперечення щодо розміру завданої майнової шкоди, що не може братися до уваги судом апеляційної інстанції при перегляді ухвали суду про забезпечення позову, і перевіряється судом при розгляді справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суд першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 04.07.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк