441/677/25 2/441/576/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.07.2025 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Клок Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, Городоцький відділ державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати аліментів

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

І. Стислий виклад обставин справи:

09.04.2025 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів у звязку зі зміною місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що за судовим наказом Городоцького районного суду Львівської області від 15.10.2019 № 441/1728/19 з неї стягуються аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час дитина проживає разом з нею в Чехії, що підтверджується документально, відтак підстав стягувати з неї аліменти немає.

28.05.2025 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить окрім вищенаведеної позовної вимоги також ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 6000 грн. щомісячно з дати подання цієї заяви і до досягнення дитиною повноліття.

ІІ. Позиція учасників справи:

Позивач в судове засідання не зявилася, його представник подав письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. 07.07.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким частково заперечує проти задоволення позову з наступних підстав. Вимога позивача про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі та в розмірі 6000 грн. не доведена жодними належними та допустимими доказами у справі, відтак доводи позивача в частині обґрунтованості позовних вимог ґрунтуються на припущеннях в порушення вимог ч.6 ст.81 ЦПК України. Відповідач розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від цього ухилятися, але вимога про сплату аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. не відповідає вимогам закону, оскільки він має постійний заробіток, що підтверджується довідкою з місця роботи, а тому аліменти можуть стягуватися в частці від заробітку в розмірі частини від усіх видів доходу. Враховуючи його матеріальне становище та наявність стабільної оплачуваної роботи, відсутність інших доходів, сума аліментів не повинна погіршувати його становище. Просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. Процесуальні дії у справі:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2025 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І.

30.04.2025 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін:

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що судовим наказом Городоцького районного суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 441/1728/19 наказано стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття. ОСОБА_4 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Довідкою про забезпечення місця проживання (тимчасовий захист) від 26.08.2024 підтверджується, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , яку згідно договору суборенди орендує її матір ОСОБА_6 . Згідно даних паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 28.07.2024 виїхала з України в Чеську республіку.

Згідно довідки про доходи № 125 від 02.06.2025 року ОСОБА_2 працює в ФОП ОСОБА_7 на посаді автомаляра і середньомісячний його дохід з січня до червня 2025 року становив 8000 грн.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27.02.1991 і набула чинності для України 27.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч.1, 2 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, згідно якої якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 СК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

У ч. 1 ст. 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю.

Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для припинення сплати аліментів.

Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку батька - платника аліментів, утримувати дитину.

Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Таке припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18, від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21, від 3 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів є обґрунтованими, оскільки фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення для позивача сплати періодичних платежів, зокрема аліментів на утримання доньки.

Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання дитини.

При цьому не підлягає задоволенню позовна вимога про припинення стягнення аліментів з позивача в користь відповідача в період часу з 20.09.2024 по день набрання чинності цим рішенням суду законної сили, оскільки чинним законодавством України таке не передбачено, в цей період часу стягнення проводилося на підставі судового наказу, який не був відкликаний чи скасований, порушені права позивача в цій частині можуть бути захищені шляхом пред`явлення позову про повернення безпідставно набутих коштів.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей суд враховує їх вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який має офіційне місце роботи і стабільний дохід. Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з січня 2025 року встановлений у розмірі 3196 грн.

З огляду на наведене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень щомісяця, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд не знаходить підстав для задоволення вимоги відповідача і визначення розміру аліментів у частці від доходу такого, оскільки відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина, а позивач у поданій в суд заяві про уточнення позовних вимог наполягає на стягненні аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч.1 ст.192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. Розподіл Судових витрат:

У звязку із задоволенням позовних вимог в частині звільнення від сплати аліментів, керуючись положеннями ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

З урахуванням частково задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст. 4,10,12,13,76-81,263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі судового наказу Городоцького районного суду Львівської області від 15.10.2019 у справі № 441/1728/19.

Відкликати з виконання судовий наказ Городоцького районного суду Львівської області від 15.10.2019 року у справі № 441/1728/19 про стягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 20.09.2019 і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 (трьох тисяч) гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.05.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП, суму сплаченого нею судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя О.І. Ференц