Справа № 202/2333/24
Провадження № 2/202/473/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мороз В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Кузякова О.В. звернувся з позовом про встановлення спільної почергової опіки над дитиною.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що він проживав із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 2020 році стосунки з відповідачем були припинені через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння.

Відповідач покинула місце свого проживання, залишивши на нього дитину, у зв`язку з чим він був вимушений звертатися до поліції з заявою про втрату зв`язку з відповідачем.

Поки відповідач була відсутня, він самостійно займався виханням дочки. Дитина відвідувала дитячий садок.

У 2021 році відповідач декілька разів забирала дитину на короткий час, а в останню з зустрічей дитину не повернула та почала перешкоджати його спілкуванню з дочкою, не давала бачитися з дитиною. З цього приводу він звертався до поліції.

На цей час дитина проживає разом із відповідачем, не ходить до дитячого садку, не спілкується з однолітками, коли мати на роботі, то залишається разом зі старшою сестрою, яка страждає на ДЦП.

Відповідач не дає йому спілкуватися з дочкою. Коли виникає можливість поспілкуватися з дитиною по телефону, то через перешкоди, які створює відповідач, такі розмови є дуже короткими.

Він бажає приймати участь у вихованні дочки, піклуватися про неї, забезпечити нормальні умови проживання та розвитку.

Отже, просив встановити спільну почергову опіку над малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків: перші два тижні кожного місяця - у його (батька) помешканні, наступні два тижні у помешканні матері ОСОБА_4 .

25 березня 2024 року у справі було відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалами суду від 25 березня 2024 року та 05 вересня 2024 року залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради та орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради.

До закінчення підготовчого провадження представником позивача ОСОБА_5 була подана заява про зміну предмета позову, а саме просив зобов`язати ОСОБА_4 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі у месенджерах Viber, Telegram, WhatsApp; встановити графік спілкування з 18:00 п`ятниці до 18:00 неділі кожного тижня з можливістю перевезення дитини і тимчасового її перебування за місцем проживання батька, без обмеження місця прогулянок та з правом поїздок по території України.

Ухвалою від 10 жовтня 2024 року було прийнято зазначену заяву та зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради надати суду висновок по суті спору.

Ухвалою від 16 червня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мороз В.С. підтримали позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася.

Разом із тим відповідач надала свої письмові пояснення, в яких зазначила, що в січні 2024 року вона разом із дочкою виїхала до міста Полтави та уклала шлюб з ОСОБА_6 .

Позивач не є біологічним батьком її дочки.

Під час спільного проживання позивач постійно розмовляв на підвищених тонах та ображав.

Дочка більшість часу проживала разом із нею, а з позивачем лише у вихідні дні, коли він не працював.

Дочка дуже погано ставиться до позивача і тому категорично не бажає спілкуватися з ним.

Отже, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення відповідача по суті справи, справу розглянуто у відсутність відповідача з урахуванням викладеної нею позиції по справі.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, надав висновок по суті спору та у своїй заяві просив прийняти рішення, яке відповідатиме інтересам дитини.

Представник органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської рад в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснила, що відповідач її мати, відносини з нею погані. Відповідач забрала молодшу сестру Таїсію, з якою наразі мешкає в м. Полтаві, а її залишила проживати в м. Дніпрі. Позивач раніше проживав з ними однією сім?єю та між ними склалися добрі відносини. Відповідач не дає спілкуватися з ОСОБА_8 .

Суд, з?ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 27 січня 2017 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі актового запису № 66, в якому позивач записаний батьком дитини.

Сторони разом не проживають.

На час розгляду справи дитина проживає з матір?ю в місті Полтаві.

Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та способу участі позивача як батька у вихованні малолітньої дочки та спілкуванні з нею.

При вирішенні спору між сторонами суд виходить із того, що згідно з преамбулою Конвенції ООН про права дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року і ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 9 названої Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (ч. 4-5 ст. 159 СК України).

Отже, у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування.

При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частини 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України).

Згідно з наданим суду органом опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради висновком про встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 є доцільним встановити такий порядок та визначити такі способи участі у вихованні дитини: за попередньою домовленістю з матір`ю, враховуючи бажання дитини, спілкування батька з дочкою у першу та третю або другу та четверту суботу місяця з 12:00 до 15:00, з правом прогулянок по місту, відвідування розважальних закладів, не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд частково погоджується з вищевказаним висновком органу опіки та піклування та вважає, що з урахуванням віку малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на час розгляду справи виповнилося повних вісім років та яка вже не потребує постійної присутності матері, а також з урахуванням ставлення батька до виконання своїх обов`язків, його здатності забезпечити розпорядок дня дитини без допомоги матері дитини, суд вважає, що позивачу необхідно визначити способи участі у вихованні дочки шляхом встановлення їм систематичних побачень без присутності матері дитинита можливості відвідування дитиною місця його проживання, спільного відвідування з дитиною громадських закладів, місць громадського відпочинку, кожної першої та третьої суботи місяця з 09-00 години ранку до 19-00 години вечора.

На переконання суду, саме такий графік зустрічей позивача з дитиною буде достатнім для їх дійсного спілкування та виховання дочки, можливості бути обізнаними про події, які відбуваються в житті один одного, повною мірою відповідатиме інтересам дитини, основне місце проживання якої визначено сторонами з матір`ю, і не буде мати для дитини набридливого характеру.

Крім того, враховуючи віддаленість проживання батька та дитини, приймаючи до уваги позицію відповідача, яка заперечує проти спілкування позивача з дочкою, що підтверджено в судовому засіданні показаннями свідка та матеріалами справи, згідно з яким позивач не мав зв`язку з дитиною та був вимушений звертатися до поліції з метою встановлення місця її перебування, суд вважає, що відповідача слід зобов`язати не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі з використанням месенджерів Viber, Telegram, WhatsApp.

Доводи відповідача про те, що позивач не є біологічним батьком дитини та під час їх спільного проживання між ними склалися напружені відносини, не спростовують необхідність часткового задоволення позову та визначення позивачу способів участі у вихованні дочки, оскільки відповідач згідно зі свідоцтвом про народження є батьком дитини Полонської Таїсії, а сам факт негативних відносин між сторонами не може бути підставою для обмеження участі позивача як батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Водночас суд вважає, що встановлення графіку спілкування позивача з дитиною з 18:00 п`ятниці до 18:00 неділі кожного тижня з можливістю поїздок по території України, про який просить позивач, є необґрунтованим з огляду на те, що дитина повинна мати власний час для навчання, відпочинку, розваг та спілкування з однолітками. Тому такий графік спілкування батька з дитиною явно не відповідатиме інтересам дитини.

Отже, позов ОСОБА_9 необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради (місцезнаходження: 36002, м. Полтава, вул. І. Мазепи, буд. 30), орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49127, м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 51), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засобами мобільного, інтернет та іншого зв`язку в режимі відео- або аудіозв`язку, в тому числі з використанням месенджерів Viber, Telegram, WhatsApp.

Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх систематичних побачень без присутності матері дитини та можливості відвідування дитиною місця його проживання, спільного відвідування ним і дитиною громадських закладів, місць громадського відпочинку, кожної першої та третьої суботи місяця з 09-00 години ранку до 19-00 години вечора.

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко