Справа № 606/1478/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Чорняка М.П.,

представника третьої особи Борецької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, у якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.08.2017 було розірвано. У сторін народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дитина ОСОБА_3 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де створені всі умови для її розвитку та виховання. Мати не цікавиться життям, навчанням та вихованням свого сина, взагалі не бере участі у його вихованні. Окрім того, відповідач не сплачує аліменти. Вказане є ухиленням від виховання матері своєї дитини, а також свідомим нехтуванням відповідачем своїми обов`язками.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що буде відповідати повному і гармонійному розвитку дитини.

Ухвалою суду від 02.09.2024 було відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

04.12.2024 на електронну пошту суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява (пояснення), у якій вона вказує, що з моменту початку війни в Україні виїхала з двома малолітніми дітьми до Польщі, де зараз проживає постійно. Повідомляє, що між сторонами була домовленість про те, що син ОСОБА_4 залишається з позивачем тимчасово в Україні. Щодо заборгованості по аліментах на утримання дитини зазначає, що позов мав формальний характер і потрібен був відповідачу для оформлення ним допомоги на дитину та субсидії. Саме так вважала відповідач. По мірі можливості буде погашувати наявну заборгованість. Висновок органу опіки і піклування є безпідставним. Зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у позові.

Вказана заява надійшла на електронну пошту суду без додатків, ЕЦП не містила, оригіналу заяви поштовим відправленням судом отримано не було.

Надалі, протокольною ухвалою суду від 09.12.2024 було визнано обов`язковою явку відповідача у судове засідання, повідомлення про прийняте судом рішення із роз`ясненням можливості приймати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, направлялось відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, на адресу для листування, вказану відповідачем у поданій заяві, а також на вказану нею електронну пошту. У жодне із підготовчих судових засідань відповідач не з`явилась, заяв, клопотань від неї не надходило.

Ухвалою суду від 23.04.2025 було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2025. Визнано обов`язковою явку відповідача ОСОБА_2 у судове засідання. Викликано свідків.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Чорняк М.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Зазначили, що відповідачка не цікавиться дитиною, не спілкується із сином, не бере участі у його вихованні, не цікавиться здоров`ям дитини, вже багато років вона не виконує батьківських обов`язків. Крім того, не сплачує аліменти. Незважаючи на те, що до суду надійшла заява від імені ОСОБА_2 про те, що вона бажає виправити ситуацію, за весь час розгляду справи в суді, вона жодного разу не зв`язалась ні із позивачем, ні із сином, щоб хоча б поспілкуватись, заборгованість по аліментах зросла, що свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно сина.

Відповідач у жодне із судових засідань (12 судових засідань) не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи, а також про те, що її явку визнано судом обов`язковою повідомлялася судом належним чином.

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Теребовлянської міської ради Борецька Л.В. підтримала у повному обсязі висновок органу опіки та піклування, який прийнятий з урахуванням якнайкращих інтересів дитини. Вважає, що виходячи із інтересів дитини, позовні вимоги слід задовольнити, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 . Зазначає, що відповідач неналежно ставилася до виконання свого батьківського обов`язку з самого народження сина, підтвердила, що навіть за час розгляду справи в суді відповідач жодним чином не зв`язалася із органом опіки та піклування.

Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх повній сукупності, встановив наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видано 24.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

24.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15.08.2017, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який був зареєстрований 24.11.2011 Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, актовий запис №157 (а.с. 11).

З копій характеристик, виданих Теребовлянською спеціалізованою школою-ліцеєм, ОСОБА_6 навчається з 1 класу та є учнем 6 класу, відомо, що мати дитини ОСОБА_2 останні два роки не цікавилася і не телефонувала в освітній заклад, щоб дізнатися про успіхи сина. Батько дитини ОСОБА_1 підтримує зв`язок з вчителями та класним керівником та цікавиться життям дитини, відвідував виховні заходи, що проводились у класі (а.с.14, 15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримує медичну допомогу, декларацію № 0001-7012-29АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу дитині ( ОСОБА_7 ) уклав батько ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

ОСОБА_1 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , дійсно проживає разом з сином - ОСОБА_3 , 2011 року народження, який зареєстрований по АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями довідки Теребовлянської міської ради від 09.05.2024 за № 02-23/530, витягів з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (а.с.17,18).

Згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11.05.2021 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.03.2021 року до досягнення дитиною повноліття. У рішенні вказано, що відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_1 від 02.03.2021 та довідки, виданої Теребовлянською міською радою Тернопільської області від 04.03.2021 за № 02-25/214, ОСОБА_1 проживає разом з сином ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 (без реєстрації) (а.с.22-23).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Теребовлянським ВДВС, вбачається, що станом на 26.04.2024 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання її дитини у розмірі 103000,00 грн, у розрахунку відображена заборгованість за період з березня 2021 року по березень 2024 року, ОСОБА_2 взагалі не сплачувала аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.24-25).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Теребовлянським ВДВС станом на 23.04.2025слідує, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання її дитини у розмірі 142000,00 грн, у розрахунку відображена заборгованість за період з березня 2021 року по березень 2025 року, за вказаний період ОСОБА_2 взагалі не сплачувала аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.106-108).

На підтвердження ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 представником третьої особи подано до суду наступні документи.

Так, листом Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні від 29.12.2011 за №518, повідомлено службу у справах дітей та Теребовлянський РВ УМВСУ в Тернопільській області про те, що ОСОБА_8 забрала 27.12.2011 з відділу недоношених ТОДЛК свою дитину, яка народилася в пологовому будинку Теребовлянської ЦКРЛ 13.11.2011 з вагою 1700 і переведена в Тернопільську ДОКЛ в реанімаційне відділення. Мама за час лікування відвідувала дитину 3 рази з 13.11. по 27.12.2011. Забирала дитину, перебуваючи в нетверезому стані. За місцем постійного проживання матері з дитиною не виявлено. Лікувальний заклад просив допомоги у пошуку матері з дитиною (а.с.69).

Згідно інформації з Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 25.07.2016 за №6326/114/03-2016, ОСОБА_2 двічі за рік притягувалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - 09.02.2016 за ч.1 ст. 184 КУпАП та 20.07.2016 за ч.2 ст. 184 КУпАП (а.с.71).

Із актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22.12.2011 за №346 та від 28.12.2011 за №354, складеними соціальним інспектором спільно з працівником служби у справах дітей, слідує, що матері ОСОБА_9 разом з дитиною за місцем реєстрації не виявлено (а.с.72, 73).

Відповідно до даних, що містяться в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.01.2012, встановлено проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 з чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З батьками дитини проведено профілактичну бесіду щодо належного догляду за дитиною та виконання батьківських обов`язків (а.с.75).

Згідно даних, що містяться в акті обстеженнями умов проживання дитини від 01.08.2012 та від 25.07.2016 зафіксовано постійні сварки, скандали між батьками дитини, залишання на тривалий час ОСОБА_2 дитини на догляд батькові ОСОБА_1 , його сестрі, його матері. У акті від 25.07.2016 вказано про те, що мати дитини ОСОБА_2 не бере участі у вихованні сина, не проживає у м.Теребовля (а.с.76,77).

Органом опіки та піклування Теребовлянської міської ради надано Висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який затверджено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28.05.2024 № 296 (а.с. 19-21). У висновку зазначено, зокрема, щодо поведінки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та виконання нею батьківських обов`язків служба у справах дітей міської ради має ряд документів, які службі у справах дітей Теребовлянської міської ради передано як документацію щодо звернень громадян від ліквідованої служби у справах дітей Теребовлянської районної державної адміністрації. Зокрема відомо, що дитиною вона перебувала на профілактичному обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах - наявні листи Теребовлянської ЗОШ І-Ill ст.№1 від 11.04.2008 №35, від 30.05.2008 №57, а згодом Тернопільського вищого професійного училища сфери послуг і туризму від 13.11.2008 №679, від 04.02.2009 №49 про систематичні пропуски занять ОСОБА_11 без поважних на те причин, невиконання навчальних планів, порушення статуту.

До служби у справах дітей Теребовлянської райдержадміністрації та до поліції надходила інформація від Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні про те, що ОСОБА_8 забрала 17.12.2011 з відділу недоношених ТОДЛК свою дитину, яка народилася в пологовому будинку Теребовлянської ЦКРЛ 13.11.2011 з вагою 1700 і переведена в Тернопільську ДОКЛ в реанімаційне відділення. Мама за час лікування відвідувала дитину 3 рази з 13.11.11 по 27.12.2011. Забирала дитину, перебуваючи в нетверезому стані. За місцем постійного проживання матері з дитиною не виявлено. Лікувальний заклад просив допомоги у пошуку матері з дитиною (лист від 29.12.2011 №518). Актами обстеження матеріально- побутових умов сім`ї від 22.12.2011 №346 та від 28.12.2011 №354, складеними соціальним інспектором спільно з працівником служби у справах дітей матері за місцем її реєстрації не виявлено.

Натомість актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.01.2012 встановлено проживання ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 з чоловіком ОСОБА_1 , та сином ОСОБА_3 . З батьками дитини проведено профілактичну бесіду щодо належного догляду за дитиною та виконання батьківських обов`язків.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_11 укладено в день реєстрації народження дитини ОСОБА_3 .

Наступними обстеженнями умов проживання дитини від 01.08.2012 та від 24.07.2014 зафіксовано постійні сварки, скандали між батьками дитини, залишання на тривалий час ОСОБА_2 дитини на догляд батькові ОСОБА_1 , його сестрі, його матері.

У журналі реєстрації звернень громадян до служби у справах дітей райдержадміністрації наявний запис від 11.07.2016 №58 та створено реєстраційну картку НОМЕР_3 ) про усне звернення ОСОБА_1 щодо проведення профілактичної роботи з матір`ю дитини, оскільки вона покинула дитину та ймовірно проживала в смт.Микулинці. Тоді заявнику було надано вичерпну консультацію з даного питання. Однак, батько дитини не звертався до суду з метою винесення рішення. Отримано інформацію з Теребовлянського відділу поліції про те, що ОСОБА_2 двічі за рік притягувалася до адміністративної відповідальності за ухиляння від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - 09.02.2016 за ч.1 ст. 184 КУпАП та 20.07.2016 за ч.2 ст. 184 КУпАП. Під час обстеження умов проживання дитини за адресою АДРЕСА_3 було складено акт про те, що малолітній ОСОБА_6 проживає в будинку баби по лінії батька, а ОСОБА_1 самостійно здійснює догляд за сином, мати з сім`єю не живе.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 15.08.2017 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано.

За рішенням Теребовлянського районного суду від 11.05.2021 з ОСОБА_2 , стягнуто аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не манше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 22.03.2021. Однак встановлено, що станом на 26.04.2024 сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становить 103 000.00 гривень.

З характеристик, наданих 01.05.2024 Теребовлянською спеціалізованою школою-ліцеєм, де ОСОБА_6 навчається з 1 класу та є учнем 6 класу, відомо, що мати дитини ОСОБА_2 не цікавилася і не телефонувала в освітній заклад, щоб дізнатися про успіхи сина.

ОСОБА_6 отримує належну медичну допомогу завдяки тому, що батько ОСОБА_1 07.09.2023 уклав декларацію № 0001-Х969-8ТАО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу дитині.

Впродовж останніх років ОСОБА_2 притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП за неправдивий виклик поліції - 29.11.2021 (інформація ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП в Тернопільській області від 16.05.2024 №5473/114/03-2024. Однак на даний час її місце перебування не відоме.

Психологом центру соціальних послуг міської ради 21.05.2024 з дитиною проведено індивідуальну психологічну діагностику (протокол №7). Зі слів хлопчика, з мамою він не спілкується і не хоче з нею спілкуватися. Хлопчик ображається на маму, тому що вона його залишила.

Відповідно до висновку про оцінку потреб дітей, проведеної з 17.05.2024 по 22.05.2024 дитина не перебуває в складних життєвих обставинах, наявні обставини певною мірою порушують нормальну життєдіяльність дитини, однак несуттєво впливають на задоволення її базових потреб, хоч мати дитини більше 10 років не брала участі в житті дитини.

Враховуючи викладене, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд, урахувавши вимоги законодавства, вік дитини, надав можливість дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловити свою думку з приводу позову про позбавлення його матері батьківських прав.

Так, ОСОБА_3 , у присутності психолога, в судовому засіданні вказав, що проживає з батьком, який його виховує. Коли батьки ще жили разом, мати привела ОСОБА_4 в дитячий садок і не забрала його звідти додому. Більше з ними не проживала. Арсен хотів спілкуватися з матір`ю, однак вона з ним не спілкувалася і не дзвонила, не приходила до нього ні додому, ні в школу, не передавала йому нічого. З матір`ю вони не спілкуються вже близько 10-11 років. За час розгляду справи в суді матір також не зв`язувалась із ним. Хоче щоб матір позбавили батьківських прав відносно нього.

Свідок ОСОБА_12 , у судовому засіданні вказав, що він є чоловіком сестри позивача, підтвердив, що вони з дружиною проживали з сім`єю сторін, з самого народження ОСОБА_4 . Дружина свідка ОСОБА_13 постійно допомагала і зараз допомагає позивачу із доглядом за ОСОБА_4 . Відповідач десь із 3-ох річного віку ОСОБА_4 пішла з дому. Спочатку 1-2 рази на місяць забирала дитину на вихідні. Потім не цікавилась дитиною взагалі більше 10 років.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказала, що вона є матір`ю позивача. Повідомила, що хрестили ОСОБА_4 у 8 місяців у 2012 році, після цього відповідач пішла з дому на тиждень, не сказала куди. Надалі, відповідач часто зникала з дому. У виховуванні ОСОБА_4 найбільше допомагала дочка свідка ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_4 було 4 чи 5 років відповідач залишила сина в садочку і не забрала його. Надалі, відповідач один раз забирала ОСОБА_4 на вихідні - в п`ятницю забрала і в неділю привезла. Потім на наступний тиждень забрала в п`ятницю і в суботу привезла. Більше дитину не забирала, на жодних подіях у сина не була, ні коли ОСОБА_4 йшов в перший клас, ні коли було його причастя - матері не було, вона з дитиною не спілкується.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні правові норми.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності із вимогами статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом частини другої статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до частини третьої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Такі ж роз`яснення містяться у постанові Верховного суду від 15.05.2019 (справа № 661/2532/17, провадження № 61-46449св18). Також, у вказаній постанові містяться висновки про те, що самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не достатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Мотиви такого заперечення можуть бути різними. Наприклад, це може бути пов`язане не з бажанням турбуватися про свою дитину, а з бажанням отримати у майбутньому піклування від неї. Тому до уваги мають братися всі обставини конкретної справи.

При вирішення даного спору суд приходить до висновку про те, що поведінка відповідача є такою, що свідчить про її ухилення від виконання обов`язку по вихованню дитини. Суд зазначає, що наявність лише факту, що відповідач не визнала позов та висловила бажання брати участь у вихованні дитини, не свідчить про її інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Відповідач не з`явилась у жодне із судових засідань по справі, не надала жодних доказів участі в навчанні дитини, її вихованні, лікуванні та духовному розвитку, що свідчить про відсутність в неї бажання брати участь у вихованні та розвитку дитини.

Такий акт свідомої поведінки відповідача розцінюється судом як небажання виконувати свій батьківський обов`язок по відношенню до її дитини, а тому суд погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зваживши у сукупності наведені вище обставини та дослідивши викладені вище матеріали справи, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, а тому виходячи з інтересів дитини, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно її дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 4,12,247,265,280-289,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Теребовлянської міської ради, місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 104а, місто Теребовля, Тернопільська область, .

Повний текст рішення суду складено 04.07.2025.

Суддя А.В.Мельник