Справа № 128/4573/24
04 липня 2025 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,
секретар Манюк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Оверковського Костянтина Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Представник позивача, адвокат Оверковський К.В., звернувся до суду з вищевказаною заявою, яку мотивує тим, що в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Відповідна заява, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, про стягнення судових витрат, включаючи правничу допомогу, була заявлена разом із заявою про проведення розгляду справи без участі представника позивача.
Судове рішення було отримано 17.05.2025 засобами електронного суду, тому з дотриманням вимог закону представником позивача було подано дану заяву з доказами розміру витрат позивачки на правову допомогу.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 145 146).
Позивач та її представник, адвокат Оверковський К.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд даної заяви без участі позивача та її представника за наявними в матеріалах справи документами.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши заяву та долучені до неї документи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Заочним рішенням суду від 15.05.2025, позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30.12.2022 в сумі, еквівалентній 51 000 (п`ятдесят одній тисячі) доларів США за курсом Національного банку України на день виконання рішення, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 13 080, 96грн (а.с. 139 141).
З огляду на заяву представника позивача, зроблену в заяві про розгляд справи без участі представника позивача, про неможливість надання доказів судових витрат до закінчення судового розгляду та зобов`язання надати відповідні докази згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судом не було вирішено при постановленні рішення 15.05.2025 питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, про що зазначено в рішенні суду, та судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідна заява з наданням доказів понесення позивачем вказаних судових витрат, враховуючи постановлення рішення за відсутності учасників судового розгляду та дату його доставлення до електронного кабінету представника позивача, була подана до суду з дотриманням встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України строку.
З наданої копії договору про надання правової допомоги № 17/09/2024 від 17.09.2024, укладеного між адвокатом Оверковським К.В. та ОСОБА_1 , встановлено, що за укладеним договором представник позивача взяв на себе зобов`язання щодо представлення та захисту інтересів позивача. За надання послуги з правової допомоги клієнт сплачує адвокату фіксований горнорар в сумі 40 000 грн. Клієнт сплачує адвокату аванс 10 000 грн в день укладення цього договору. Решту суми 30 000 грн сплачує після ухвалення судом позитивного рішення, не пізніше трьох днів з дня отримання рішення (а.с. 149 150).
Згідно акта наданих послуг № 1 від 20.05.2025 та розрахунку наданих послуг по договору № 17/09/2024 від 17.09.2024 про надання правової допомоги від 20.05.2025, відображено вчинені адвокатом дії на представлення інтересів клієнта, в тому числі, ознайомлення з матеріалами справи, дослідження і підготовка правових позицій у відповідній категорії справ, підготовка та подання позовної заяви з додатками та заяви про забезпечення доказів, збір додаткових доказів, підготовка та подання заяви про забезпечення доказів, підготовка та подання апеляційної скарги, участь в судовому засіданні, пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання, ведення справи в суді першої інстанції (а.с. 148, 153).
З копій квитанцій до прибуткового ордера ДОГ- 2025.05-ВІНН від 20.05.2025 та ДОГ-2024.09-ВІНН від 17.09.2024, вбачається, що ОСОБА_1 сплатила адвокату Оверковському К.В. 19.09.2024 - 10 000 грн та 20.05.2025 - 30 000 грн (а.с. 152).
Матеріалами справи підтверджується подання до суду, крім позовної заяви, заяви про забезпечення позову та її задоволення, подання до суду та задоволення заяви про витребування доказів, підготовка адвокатом адвокатських запитів з метою подання до суду доказів разом з позовною заявою, подання апеляційної скарги на ухвалу суду та її задоволення.
Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 по справі №925/1137/19 наголосив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, оскільки матеріалами справи доведено, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 40 000 грн., а також детальним описом виконаних робіт та їх необхідність підтверджена матерілами справи, заперечення відповідача з приводу неспівмірності такого розміру заявленим та задоволеним позовним вимогам відсутні, а також враховуючи значення справи для позивача, права якої були порушені шляхом невиконання відповідачем обов`язків за договором позики на суму 51 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на даний час складає 2 128 230 грн, суд вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є співмірним ціні позову, відповідає критеріям необхідності, розумності та справедливості, а тому заява про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення..
Керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Оверковського Костянтина Володимировича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000, 00 гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повний текст судового рішення складено 04.07.2025.
Суддя: