Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5487/24
Провадження № 2/572/348/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

за участю секретаря судових засідань МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в м. Сарни в залі суду цивільну справу №572/5487/24 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24461,40 грн. та понесених судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 квітня 2021 р. з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту. Дана заява № 4 від 26 квітня 2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Фінанс». Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. Таким чином відповідач уклав договір про споживчий кредит № 4 від 26 квітня 2021 року та на підставі платіжного доручення були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5900 грн.

В подальшому, 05 вересня 2022 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №556/ФК-22, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 4 від 26 квітня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс». Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 24461,40 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 5900 грн.; заборгованість за відсотками становить 18561,40 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків.

Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.277 ЦПК України відповідачем суду не подано.

17 березня 2025 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Цокало Т.М. надійшов відзив на позовну заяву відповідно до яких просять позов задоволити в межах строку кредитування, оскільки матеріалами справи не доведено, що відповідач здійснив дії на продовження строку кредитування. також просять стягнути судові витрати.

18 березня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому просять позов задовольнити повністю, у стягненні судових витрат з позивача відмовити.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що 26 квітня 2021 року з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано Заявку на отримання кредиту. Дана заява № 4 від 26.04.2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. 26 квітня 2021 року ОСОБА_2 ознайомившись з умовами публічної пропозиції з використанням онлайн кредитуванням, розміщеними на веб-сайті https://cashberry.com.ua/, прийняв пропозицію укласти електронний договір та уклала з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» договір № 4 про надання споживчого кредиту. Договір підписано електронним підписом .

Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 4 від 26 квітня 2021 року, відповідачу надано кредит у розмірі 5900 грн строком на 30 календарних днів (п. 1.2,1.3 договору).

Відповідно до графіку платежів/розрахунків до договору, проценти за користування кредитом складають 48 % від суми кредиту або 2832 грн, загальна вартість кредиту складає 584 % від суми кредиту або 8732 грн.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту.

З умов вищезазначених документів, судом встановлено, що договір № 4 від 26 квітня 2021 року укладено у електронній формі та підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до підтвердження та додатку до листа № КНО-/55 від 02.08.2024 року АТ «ПУМБ», в рамках співпраці з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» за Договором про обслуговування операцій з переказу коштів з використанням платіжних карток №095/02 від 01.10.2021 року підтверджує зарахування коштів в сумі 5900 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , дата транзакції 26 квітня 2021 року.

05 вересня 2022 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги №556/ФК-22, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 4 від 26 квітня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

Відповідно до копій платіжних інструкцій ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» кошти передбачені договором факторингу за Договором факторингу №556/ФК-22 від 05 вересня 2022 року.

30 жовтня 2023 р. ТОВ «Діджи Фінанс» направило відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості за договором.

Відповідач же зі свого боку взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за договором, яка ним не повернута.

Згідно з відомостями про щоденні нарахування та погашення, на час відступлення прав вимоги за Договором №4 від 26 квітня 2021 вбачається, що за період з 26 квітня 2021 по 26 травня 2021 відповідачу нараховувались відсотки за користування кредитом, у процентному відношенні 1,6 відсотків в день, сума яких становила 94,4 грн. за кожен день, що. Водночас починаючи з 27.05.2021 по 27.11.2021 року нараховувались відсотки в сумі 153,4 грн.

Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ч.1ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч. 1ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Позивач надав докази, які підтверджують факт домовленості ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і ОСОБА_1 про надання кредиту і його повернення у визначенні строки зі сплатою визначених відсотків, та скріплення цієї угоди у визначений Законом України «Про електронну комерцію» спосіб, що не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Діджи Фінанс» перейшли права ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та перехід права вимоги про стягнення такої від первісного кредитора до правонаступника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, суд дійшов до такого висновку.

При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про споживчий кредит №4 укладеного 26 квітня 2021 року, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Відповідно до договору про споживчий кредит №4 від 26 квітня 2021, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). У випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (п.4.2.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи належних та допустимих доказів пролонгації договору надання кредитних коштів №4 від 26 квітня 2021 року матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація, за умовами договору, мала здійснюватися шляхом здійснення платежу на користь позивача.

Позивачем належних доказів щодо здійснення позичальником у період з дати укладення договору від 26 квітня 2021 року по 27 листопада 2021 року, погашення заборгованості не надано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність факту продовження строку кредитування понад 30 днів.

У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.

Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору про споживчий кредит №4 укладеного 26 квітня 2021 року становить 2832 грн., та підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що відповідач повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору надання грошових коштів у позику на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі: 5900 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 2832 грн.- заборгованість за відсотками, а всього 8732 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції №2866-9332-9649-2516 від 04.12. 2024 року, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп.

Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. на підставі: копії договору №42649746 від 01 квітня 2024 року про надання правової допомоги, з детальним описом робіт (наданих послуг); копією акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 01 квітня 2024, загальна сума витрат складає 6000,00 грн.

Також, представником відповідача заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги від 06 березня 2025 року, акт приймання-передачі надання правової допомоги, детальний опис виконаних робіт, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю адвоката Цокало Т.М., квитанція про сплату послуг адвоката .

Представник позивача у відповіді на відзив просив врахувати, що послуги адвоката мають бути співмірними із складністю справи.

Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача - 6000 грн.

Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. є правомірними та вважає, їх обґрунтованими .

Витрати на правничу допомогу заявлені відповідачем до відшкодування мають складати 6000 грн.

Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 36% (8732х100%/24461,40=36), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 847,84 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2422,40х36%=847,84) та витрати на правову допомогу у розмірі 2160 грн (6000 х 36%=2160).

Оскільки відповідачем по справі також були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, яку судом було задоволено в розмірі 6000 грн. та враховуючи, що суд відхилив 64% позовних вимог позивача (100%-36%=64%), тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру відхилених позовних вимог у розмірі 3840 грн (6000 грн х 64% : 100% = 3840 грн).

На підставі п.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладену більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначену правову норму, суд приходить до висновку про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 різницю у судових витратах в сумі 832,16 гривень (3840 грн. -витрати відповідача (847,84+2160)=3007,84- витрати позивача= 832,16 грн.).

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Діджи Фінанс» (місце знаходження: м. Бровари, вул. Симона Петлюри,21/1 ) до ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 11.09.2023 року, 5626, РНОКПП НОМЕР_3 ), про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 8732 (вісім тисяч сімсот тридцять дві) гривень заборгованості за кредитним договором №4 від 26.04.2021 року.

Стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 832 (вісімсот тридцять дві) гривні 16 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: