Справа № 683/1268/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Цішковського В.А.

з участю секретаря Васічевої О.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/1268/25, номер провадження 2/683/873/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі - ТОВ «Іннова Фінанс») Шведка Д.І. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 26 190 грн, а також просить стягнути понесені позивачем судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 18.12.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № . Договір позики, разом із правилами надання споживчих кредитів, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до договору позики позивач зобов`язується надати позичальнику позику на суму в розмірі: 9 000 грн шляхом перерахунку на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п.2.6.1., п.2.6.2. та 2.6.3. цього договору, його додатків.

Позичальник свої зобов`язання відповідно до умов договору позики не виконав, в той час як позикодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9 000 грн. Станом на 23.04.2025 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 26 190 грн, з яких: 9 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 11 340 грн заборгованість за процентами; 4 500 грн пеня, нарахована за порушення зобов`язань; 1 350 грн комісія за надання кредиту.

За таких обставин позивач звернувся до суду та просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості та судовий збір.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30.04.2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 через інформаційно-телекомунікаційну систему, на веб-сайті позивача (https://finsfera.ua/) заповнено анкету клієнта для отримання кредиту в розмірі 9 000 грн.

18 грудня 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику № . Підписання договору з боку відповідача, як позичальника здійснено за допомогою електронного підпису.

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 договору позики позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 , дата надання кредиту 18.12.2024 року

У пункті 2.5 сторони визначили строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.

Пунктом 2.6 договору передбачено встановлення фіксованої процентної ставки, стандартна - у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього договору. 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї із дат яка настане раніше).

Відповідно до п. 2.7 договору передбачена комісія за надання кредиту, яка становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим договором кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту становить 0% (нуль процентів), це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня.

У розділі 7 договору сторони визначили відповідальність за неналежне виконання умов договору. Зокрема, у п. 7.4 встановлено за порушення позичальником строків повернення позик та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.

Сторонами 18.12.2024 року підписаний додаток № 1 до договору у якому визначено графік платежів.

Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту, у котрому зазначена сума кредиту 9 000 грн, строк кредитування 360 дні, процентна ставка стандартна: протягом перших 180 днів 1 %, починаючи з 181 дня по 360 день дії договору 0,87 % , річна процентна ставка 356,49 %, загальні витрати за кредитом 31 644 грн та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 40 644 грн.

Також відповідач ознайомлений із правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Іннова Фінанс».

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За правилами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Слід звернути увагу на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України. Тобто, після припинення строку кредитного договору, проценти не нараховуються. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 31.10. 2018 у справі № 202/4494/16-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення 18.12.2024 року між позивачем та відповідачем договору про надання грошових коштів у позику № .

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме перерахував кошти в сумі 9 000 грн відповідачу, що підтверджується повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», згідного договору з ТОВ «Іннова Фінанс» № 160523/1 від 15.05.2023 року, про здійснення операції 18.12.2024 року переказу коштів у розмірі 9 000 грн ОСОБА_1 .

Крім того, отримання відповідачем коштів у розмірі 9 000 грн від позивача, підтверджується, витребуваною ухвалою суду від 30.04.2025 року у АТ «Ощадбанк», випискою по рахунку платіжної картки НОМЕР_1 .

Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем умов договору про надання грошових коштів у позику № . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по договору про надання грошових коштів у позику № від 18.12.2024 року та неповерненням отриманих у кредит грошових коштів у відповідача перед позивачем виник борг по тілу кредиту в розмірі 9 000 грн.

За таких обставин суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 000 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути із відповідача на його користь проценти за користування кредитними коштами за період із 18.12.2024 року по 23.04.2025 року в сумі 11 340 грн (9000*1%*126).

Як встановлено судом, сторони у договорі № від 18.12.2024 року узгодили строк кредитування 360 днів. Отже, кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитом відповідачем протягом 360 днів. Визначений у п. 2.6.1 договору розмір становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього договору.

Нарахований позивачем розмір процентів не перевищує умови договору, а тому суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування коштами є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В розумінні Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту.

За положеннями ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Оскільки у договорі № від 18.12.2024 року сторони погодили у п. 2.7 комісію за надання кредиту, яка становить 15% від суми наданого кредиту, а тому суму нарахованої комісії позивачем у розмірі 1 350 грн слід задовільнити та стягнути із відповідача.

Водночас позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 4 500 грн, суд вважає безпідставними та їх не задовольняє, з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року N 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та відповідно до п. 6-1 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Ураховуючи законодавчу заборону на стягнення із позичальника пені за порушення ним зобов`язань по кредитному договору, суд відмовляє у цій вимозі.

Тому, у суду наявні підстави для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 000 грн, заборгованість за процентами в розмірі 11 340 грн та комісія за надання кредиту в розмірі 1 350 грн. Щодо стягнення пені в сумі 4 500 грн слід відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині.

При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 26 190 грн, а задоволено на суму 21 690 грн, тобто на 82,81% (21 690 х 100 : 26 190).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2 005,98 грн, пропорційно до задоволеної частини вимог (2 422,40 грн х 82,81%), судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 18.12.2024 року, в сумі 21 690 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 000 грн; заборгованість за процентами в розмірі 11 340 грн; комісія за надання кредиту в розмірі 1 350 грн.

У задоволенні вимог про стягнення пені відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» 2 005,98 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс», місце знаходження: вул. Болсуновська, 8 поверх 9 м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: