Справа №2-199/12
УХВАЛА

щодо розгляду скарги

30.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Простибоженко Ю.М.

представника скаржника адвоката Дмитрієвої Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження, подану у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

Онопченко В.Л. звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021, винесеної головним державним виконавцем Богунського відділу ДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Левківською Л.І. з виконання виконавчого листа № 2-199/12, виданого 28.08.2014 Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором №0 в сумі 313210,83 грн, а також просить скасувати вказану постанову.

Обґрунтовуючи скаргу вказує, що згідно з рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 15.04.2013 в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 стягнуто на користь АТ УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором № 0 у сумі 313210,83 грн, по 850,00 грн судового збору та по 60,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. На підставі рішення суду від 15.04.2013 виданий виконавчий лист, який був звернутий до примусового виконання.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47643519, в подальшому відповідно до постанови державного виконавця від 26.06.2017 виконавчий документ був повернутий стягувачу. Заявник зауважує, що після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу жодних повідомлень з державної виконавчої служби він не отримував.

Зазначає, що під час підготовки до судового розгляду цивільної справи № 295/388/25, яка перебуває в провадженні Богунського районного суду м. Житомира, провадження в якій було відкрито згідно з ухвалою суду від 13.01.2025 за позовом АТ "УкрСиббанк" до нього про стягнення 3% річних та інфляційних від суми боргу, адвокату стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження.

17.03.2025 після отримання його представником - адвокатом Дмитрієвою Ж.А. відповіді державного виконавця на адвокатський запит йому стало відомо, що 07.10.2021 державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомирі була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №67066153 за повторною поданою заявою стягувача від 29.09.2021.

ОСОБА_1 зауважує, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 він не отримував, рекомендованим листом з повідомленням вона йому не направлялась, про її існування йому взагалі не було відомо.

На думку заявника, постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 є незаконною, оскільки стягувач пропустив встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилаючись на ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 зауважує, що трьохрічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-199/12 повинен був рахуватись з дня його повернення - 26.06.2017, натомість АТ «УкрСиббанк» не реалізував своє право стягувача у вказаний строк.

Тому 07.10.2021 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням строків звернення виконавчого листа до виконання, що є підставою для її скасування.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження заявник посилається на те, що її копію він не отримував, про те, що з жовтня 2021 року повторно було відкрито виконавче провадження йому нічого не було відомо, вважає, що це є поважною причиною для поновлення строку.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до ухвали суду від 27.03.2025 скарга була прийнята до провадження, призначено судове засідання, витребувано з Богунського відділу ДВС у м. Житомирі належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №67066153 для вирішення питання про наявність підстав для поновлення строку для звернення до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 42).

23.04.2025 представник АТ «УкрСиббанк» - адвокат Гладиш Я.М. направила пояснення (а.с.51-54), в яких вказала, що пред`явлення виконавчого документа до виконання було здійснено у межах визначеного законом строку, оскільки на час звернення із заявою на примусове виконання виконавчого листа 29.09.2021 закінчився строк дії заборони, встановленої згідно із Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», з якою виконавець пов`язував неможливість виконання рішення суду.

Представник АТ «УкрСиббанк» зазначила, 27.10.2006 між банком та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 в іноземній валюті в сумі 36100,00 шв.франків. З метою забезпечення виконання зазначеного зобов`язання в заставу була передана кв. АДРЕСА_1 .

26.06.2017 виконавчий лист № 2-199/12, виданий Богунським районним судом м. Житомира 28.08.2014, про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 313210,83 грн був повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

У зв`язку з втратою 23.04.2021 чинністю Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» 29.09.2021 АТ «УкрСиббанк» повторно звернуло виконавчий лист до виконання, згідно з поданою заявою державним виконавцем була прийнята постанова від 07.10.2021 про відкриття виконавчого провадження, яке є правомірною і відповідає вимогам закону.

Зазначає, що державний виконавець з дотриманням вимог ч. 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки був закінчений строк дії законодавчо встановленої заборони щодо звернення стягнення на майно.

На думку представника АТ «УкрСиббанк» вимоги скарги є необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами, а відтак просить відмовити в її задоволенні.

23.04.2025 адвокат Гладиш Я.М. направила заперечення на клопотання про поновлення строку для звернення ОСОБА_1 зі скаргою (а.с.70-72), в яких вказала, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 направлялась ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням за адресою, яка вказана у виконавчому документі, а відтак є достатньо підстав вважати таке повідомлення належним, отримання листа адресатом перебуває поза межами контролю державного виконавця.

Крім того, адвокат звертає увагу, що 23.11.2021 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень, зокрема, №67066153, а відтак заявнику було достовірно відомо про відкриття виконавчого провадження, натомість зі скаргою на постанову про його відкриття він звернувся лише 24.03.2025, що не може вважатися дотриманням розумного строку.

16.05.2025 від начальника Богунського ВДВС у місті Житомирі надійшоввідзив (а.с. 85-89), в якому представник просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, в тому числі в частині поновлення строку для звернення до суду. Обґрунтовуючи заперечення вказано, що постанова про відкриття виконавчого провадження 07.10.2021 винесена з дотримання встановлених чинним законодавством строків, копія постанови була направлена державним виконавцем на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому документі, рекомендованим відправленням, на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження належним чином.

23.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень №67066153, №670662665, №41310328, в цей же день заявник ознайомився з матеріалами, про що свідчить його особистий підпис.

Крім того, ОСОБА_1 24.07.2024, 27.08.2024, 05.11.2024 звертався до відділу з заявами про зняття арешту з рахунків, на заяви державним виконавцем надавались письмові відповіді.

Начальник Богунського ВДВС звертає увагу, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про відкриті виконавчі провадження, в яких він є боржником, заявник свідомо вводить суд в оману з приводу того, що йому не було відомо про відкриття виконовчого провадження.

В судовому засіданні 25.06.2025 представник заявника - адвокат Дмитрієва Ж.А. скаргу підтримала з підстав, викладених в ній, просила її задоволити. Додатково вказала, що виконавче провадження було відкрите 07.10.2021 після закінчення строку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». Адвокат наполягала, що ОСОБА_1 не було відомо про прийняття постанови при відкриття виконавчого провадження, її копія йому не направлялась, він її не отримував, що є порушенням вимог закону, надсилалась лише копія постанови про об`єднання виконавчих проваджень. Представник заявника звертає увагу, що ОСОБА_1 не ознайомлювався з виконавчим провадженням №67066153, він ознайомлювався з іншими виконавчими провадження, у його заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень їх номера фактично дописані іншою особою.

Представник АТ «УкрСиббанк» Кравчук В.І. в судове засідання 25.06.2025, в якому відбувався розгляд справи по суті, не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 83), причини неявки не повідомив.

Начальник Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання направив заяву про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 146).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що в провадженні Богунського ВДВС ГТУЮ в Житомирській області (назву змінено на Богунський ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)) перебувало виконавче провадження №47643519 з примусового виконання виконавчого листа № 2-199/12, виданого Богунським районним судом м. Житомира 28.08.2014, про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 313210,83 грн та судових витрат (а.с. 24, 34-39).

Відповідно до постанови Богунського ВДВС ГТУЮ в Житомирській області від 26.06.2017 виконавчий лист № 2-199/12, виданий Богунським районним судом м. Житомира 28.08.2014, повернутий стягувачу на підставі п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року, оскільки згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 та 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що у вказаних квартирах зареєстровані малолітні діти, органом опіки та піклування не надано дозвіл на реалізацію нерухомого майна. Інше майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє (а.с. 19)

Зі змісту ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 10.02.2015 поновлено ПАТ «УкрСиббанк» строк пред`явлення виконавчого листа №2-199/12 , виданого Богунським районним судом м. Житомира 28.08.2014 року, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ УкрСиббанк заборгованості за кредитним договором № 0 (а.с. 40).

29.09.2021 представник АТ УкрСиббанк подав до Богунського ВДВС у місті Житомирі заяву про примусове виконання виконавчого документа, а в якій зазначив, що 23.04.2021 втратив чинність Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», з посиланням на норми ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" просив винести постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 106-107)

Згідно з постановою головного державного виконавця Богунського ВДВС у місті Житомирі Левківською Л.І. від 07.10.2021 відкрито виконавче провадження №67066153 з примусового виконання виконавчого листа № 2-199/12, виданого Богунським районним судом м. Житомира 28.08.2014, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 в сумі 313210,83 грн та судових витрат ( на звороті а.с. 12, 105).

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 направлена на поштову адресу боржника: АДРЕСА_3 (а.с. 102), поштове повідомлення повернулось неврученим з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.104)

Відповідно до постанови державного виконавця від 07.10.2021 виконавчі провадження №67066153, №67066266 відносно боржника ОСОБА_1 об`єднані у зведене виконавче провадження №67074343 (а.с. 26, 125).

23.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень № 67066153, №67066266, №41310328, в цей же день боржник ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень, що підтвердив особистим підписом (а.с. 124).

В скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 померла, в ухвалі про прийняття скарги до провадження на скаржника був покладений обов`язок надати суду документи, які підтверджують факт її смерті, які суду надані не були.

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА І МОТИВИ СУДУ

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, що кореспондується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок примусового виконання судових рішень на час розгляду скарги регламентовано нормами Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 року, який набув чинності 05.10.2016.

В статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями статті 18 Закону "Про виконавче провадження" визначено, зокрема, те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною першою статті 19 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до абзаців 1, 3 частини першої статті 28 Закону "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 447-1 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

В статті 449 ЦПК України вказано, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Частиною 2 ст. 449 ЦПК України встановлено, що пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою. У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі № 466/948/19 вказано, що «строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04 лютого 2022 року у справі №925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 ГПК, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

В постанові Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року, справа №420/7598/22, зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поновлення пропущеного строку для подання скарги відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким вона раніше скористатися не бажала.

Обгрунтовуючи наявність поважних причин, з яких був пропущений строк для оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021, ОСОБА_1 посилався на те, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, у зв`язку з чим йому не було відомо про те, що було відкрито виконавче провадження №67066153.

Наведені доводи скаржника спростовуються дослідженими судом доказами та не відповідають встановленим фактичним обставинам.

Так, з матеріалів виконавчого провадження які були надіслані до суду з виконавчої служби, встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 була надіслана ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_3 , рекомендованим поштовим відправленням, що відповідає нормам ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", яке повернулось не врученим (а.с. 103-104). Поштове відправлення надіслане на адресу, яка безпосередньо зазначена у виконавчому документі, який був пред`явлений до виконання.

Отже, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання виконавчого документа (ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження"), а отримання адресатом поштового відправлення перебуває поза межами контролю державного виконавця.

Зі встановленого у суду відсутні підстави вважати, що державним виконавцем не дотримана процедура повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, судом встановлено, що 23.11.2021 ОСОБА_1 особисто звернувся до начальника Богунського ВДВС, в якій просив надати для ознайомлення матеріали виконавчих проваджень, перерахуваши їх номери - № 67066153, №67066266, №41310328, поставивши власний підпис про ознайомлення з ними (а.с. 101).

Зазначене беззаперечно вказує на те, що 23.11.2021 ОСОБА_1 особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 67066153, а відтак не міг бути не обізнаним про постанову про його відкриття, яка фактично є найпершим документом, на підставі якого виконавче провадження розпочинається.

Суд відхиляє доводи представника ОСОБА_3 про те, що номери виконавчих проваджень в заяві на ознайомлення від 23.11.2021 дописані невідомою особою, з огляду на те, що це не відповідає тексту самої заяви, а також не підтверджено жодними логічними доводами.

Також не заслуговують на увагу доводи представника ОСОБА_3 про те, що на її запит про надання копій з матеріалів виконавчого провадження № 67066153 така заява їй не була надана, що вказує на те, що така заява була відсутня в цьому виконавчому провадженні, оскільки є лише припущенням, яке нічим не підтверджується.

Ненадання на запит адвоката копії заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень жодним чином не може бути доказом того, що така заява заявником не подавалась.

Суд звертає увагу, що згідно з постановою державного виконавця від 07.10.2021 декілька виконавчих проваджень були об`єднані в одне і всі матеріали, в тому числі подана заява, знаходяться у зведеному виконавчому провадженні.

При цьому, представником не зазначено, з якими іншими виконавчими провадженнями міг ознайомлюватись ОСОБА_1 , звертаючись до виконавчої служби 23.11.2021, чи перебували в провадженні Богунського ВДВС інші виконавчі провадження, в яких могла бути подана така заява, що ставить під сумнів, що заявник, подаючи заяву на ознайомлення, мав намір ознайомитися з іншими виконавчими провадженнями.

За змістом ст. 449 ЦПК України законодавець визначив початок перебігу строку на оскарження бездіяльності, дій та рішень державного виконавця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, а не з дня отримання копії процесуального рішення державного виконавця.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, ОСОБА_1 цілком очевидно повинен був дізнатися про те, що виконавче провадження відкрито на підставі постанови державного виконавця, а відтак від дня такого ознайомлення - 23.11.2021 розпочався перебіг строку на оскарження рішення державного виконавця.

Разом з тим, зі скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 24.03.2025, тобто зі спливом достатньо тривалого періоду часу.

Суд зазначає, що обов`язок учасників провадження дотримуватися встановлених законом і судом процесуальних строків направлений на дисциплінування сторін та забезпечення правової визначеності, що є складовою права на справедливий суд.

В частині 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, наведені правові норми ЦПК України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали, надані учасниками судового провадження, встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку для звернення зі скаргою на рішення державного виконавця не можуть бути визнані поважними, скаржником не наведено наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від його волевиявлення та які не були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, які завадили йому протягом розумних строків звернутися до суду зі скаргою, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою. Суд вважає, що ОСОБА_1 мав реальну можливість дізнатися про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження 23.11.2021, а відтак процесуальний механізм поновлення процесуального строку не може бути використаний заявником для зміни способу захисту на той, яким він раніше скористатися не бажав, позаяк зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржив постанову про відкриття виконавчого провадження лише після звернення АТ "УкрсСиббанк" до нього з позовом про стягнення коштів.

При цьому, суд звертає увагу, що не дивлячись на достатньо тривалий період часу, з якого було ухвалено рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, тривале і неодноразове перебування виконавчого листа на виконанні, боржниками не вжито жодних заходів для сплати заборгованості за кредитом, з матеріалів зведеного виконавчого провадження, які надані суду, не вбачається, що з моменту ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами виконавчого провадження заборгованість зменшилась, що фактично нівелює принцип обов`язковості судового рішення.

За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для звернення зі скаргою, на підставі ст. 449 ЦПК України скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 244, 259, 260, 261, 447-449 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Богунського ВДВС у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2021 - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 04.07.2025.

Суддя О.В. Стрілецька