Справа № 715/413/25
Провадження № 2/715/231/25
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2025 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Цуренка В.А.
секретар судового засідання Оршевська С.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
лікаря-спеціаліста (психолога) ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Глибока справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Чернівецька міська рада про позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубець Микола Олексійович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Чернівецька міська рада про позбавлення батьківських прав.
У позові посилається на те, що позивач та відповідач по справі є батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час дівчинка проживає разом з позивачем. Батько дитини разом з ними не проживає. Його місце проживання не відомо. Останній раз відповідач був в Україні в 2013 році.
Батько дитини у вихованні та утриманні доньки участі не бере. Все матеріальне утримання дитини забезпечує позивач, її чоловік та її батьки. За весь час, від народження дитини і до тепер відповідач по справі жодного разу не поцікавився щодо дитини, її станом здоров`я, добробутом. Відповідач не піклується про неї та не приймає участі у її вихованні.
Відповідач по справі своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання нею своїх обов`язків, позивач не чинить. Відповідач свідомо ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком дитини, її станом здоров`я, не дбає про її інтереси.
Оскільки відповідач по справі не бере участі у вихованні доньки, усвідомлено не виконує своїх материнських обов`язків щодо малолітньої дитини, позивач вважає, що є підстави для позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Перший раз ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був в Україні, а саме на теренах Чернівецької області у січня-лютому 2011 року. В цей час позивач та відповідач відвідували відділ УДМС України в Чернівецькій області в Глибоцькому районі, де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавав свої данні для реєстрації його місця перебування в Україні під час його візиту. Адресу було вказано АДРЕСА_1 , де проживали батьки позивача.
Тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Дубець Микола Олексійович підтвердили обставини, які викладені в позові, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялався про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутності.
Представник третьої особи: Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву у якій зазначив, що просить розглянути справу за відсутності їхнього представника, врахувавши обставини зазначені у відповідному висновку та ухвалити рішення, яке відповідатиме законним інтересам дитини.
Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, думку психолога з даного питання, дослідивши матеріали справи та заслухавши покази свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 16.04.2013р. відділом ДРАЦС Чернівецького МУЮ, актовий запис №302, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Чернівці, Чернівецької обл., де батьком вказаним є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_1 .
Довідкою №43 виданою Державною міграційною службою України в Чернівецькій області про реєстрацію особи громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула громадянство України та є громадянином України з 23.01.2013 року.
Згідно довідки №102 від 10.07.2024 року виданої КНП «Міська дитяча поліклініка», ОСОБА_5 , проживає в АДРЕСА_2 . За медичною допомогою та з метою профілактичних медичних оглядів в КНП «Міська дитяча поліклініка» з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_5 звертається мати, ОСОБА_1 . Призначеного лікування та наданих рекомендацій дотримується.
Відповідно до характеристики учениці 5-А класу Чернівецького ліцею №12 «Ювілейний», від 19 червня 2024 року №01-23/217, ОСОБА_5 навчається в ліцеї з першого класу. ОСОБА_6 проживає з мамою та вітчимом, які приділяють належну увагу навчанню та вихованню дитини, беруть участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкуються з учителями, класним керівником учениці. Мати систематично відвідує батьківські збори. Батько ОСОБА_6 не цікавиться ні навчанням дитини, ні її вихованням. Жодного разу не спілкувався ні з класним керівником, ні з учителями.
Характеристикою виданою ТОВ «Центр іноземних мов ASAP» від 18.06.2024 року, підтверджується, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Центр іноземних мов ASAP» на посаді викладача англійської мови з лютого 2016 року, а з серпня 2017 року ще й на посаді перекладача. ОСОБА_1 характеризується, як доброзичлива, відповідальна та добропорядна людина, яка завжди готова допомогти колегам і учням.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2014 року, вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 грудня 2013 розу з подальшою індексацією відповідно до закону.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_4 станом на 20.08.2024 року наявна заборгованість в сукупній сумі 240387,09 грн.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування від 12.11.2024 року №784/23, виконавчий комітет Чернівецької міської ради, як орган опіки та піклування, не може визначити позицію щодо доцільності чи не доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , у зв`язку з неможливістю з`ясування причини відсутності батьківського піклування.

Передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у певних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. Неможливість надати органом опіки та піклування висновку в таких справах, зокрема, у зв`язку з перебуванням дитини за межами країни, перебуванням дитини на непідконтрольній території, неможливості встановити місце фактичного перебування дитини з одним із батьків тощо, не означає неможливості розгляду та вирішення спору судом. Протилежний підхід є рівнозначним відмові в доступі до правосуддя, що суперечить положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Про це йдеться у Постанові Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі №523/19706/19.

Також судом враховуються подані заяви від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , згідно яких останні вказують, що ОСОБА_11 піклується виключно мати ОСОБА_1 , а батько дитини ОСОБА_4 жодного разу не з`являвся і не робив ніяких спроб зв`язатися донькою чи матір`ю дитини, що також вказані особи підтвердили в судовому засіданні.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), зокрема правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).

Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дитини займається ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 тривалий час не спілкується з дитиною та не цікавиться її життям.

Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку ОСОБА_4 про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, лікування, підготовку до самостійного життя, відсутність інтересу батька до внутрішнього світу дитини протягом тривалого часу, впродовж якого формувались фізичні особливості та психологічні риси дитини.

Суд бере до уваги, що сформована ОСОБА_4 модель поведінки щодо дитини є добровільно обраною ним та не продиктована життєвими обставинами.

ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення ОСОБА_4 від обов`язків по вихованню дитини та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до ОСОБА_4 вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина Республіки Маврикій, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 07 липня 2025 року.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: