Справа № 404/8072/17
Номер провадження 2/404/1264/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропи вницького

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Котової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки земельної ділянки, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про виділення в натурі частки земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою про виділ в натурі 13/25 часток житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 , передавши у власність приміщення 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 в житловому будинку літ. А; погрібу літ. В1, убиральні літ. Г, сараю, літ. Ж.; визначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частки у праві спільної сумісної власності та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :33:212:0074 по 1/3 частки кожному; виділення в натурі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 2/3 частки земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий номер :33:212:0074, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву, в якій останній просив суд виділити в натурі у приватну власність 12/25 часток житлового будинку та надвірних будівель і споруд по АДРЕСА_1 , яка складається з приміщень 1-1 - 1-6 і житловому будинку літ. А, сараю літ. Б.; визначити в натурі у приватну власність 12/25 часток земельної ділянки (кадастровий номер :33:212:0074) на якій розташовано приміщення 1-1,1-6 в житловому будинку літ.А ,сараю літ.Б.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Виділено в натурі в приватну власність в порядку поділу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями (у відповідності до фактичного користування житловим будинком та з відхиленням від часток співвласників) наведено в таблиці 7 в дослідницький частині висновку експерта та зображено на схемі в додатку В (варіант екпертизи№2) до даного висновку. Відповідно до вказаного варіанту поділу співвласникам виділяється наступна частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : в житловому будинку літ. А; коридор 2-2 площею 4,3 кв.м ;кімната 2-3 (2-6) площею 19,5 кв.м ; кімната 2-4 площею 12,1 кв.м ; кімната 2-5 площею 9,3 кв.м ; погріб літ.ВІ, сарай літ. Б,Уг ч. воріт лгг.Ы,Уг ч. вимощення літ. II. ОСОБА_3 : в житловому будинку літ. А: коридор 1-1 площею 3,0 кв.м ; кухня-коридор 1-2 площею 4,6 кв.м ; коридор 1-3 площею 3,3 кв.м ; коридор (санвузол) 1-4 площею 3,4 кв.м; кімната 1-5 площею 20,5 кв.м; кімната 1-6 площею 16,7 кв.м ; убиральня літ. Г, Уг ч. воріт лгт.Ы,Уг ч. вимощення літ. II. За даним варіантом поділу, співвласнику ОСОБА_3 з часткою 12/25, виділяється частка 51/100, що більше за належу йому на 3/100 частки. Співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з часткою 13/25, виділяється частка 49/100, що менше за належу їм на 3/100 частки. Виділено в натурі земельну ділянку кадастровий номер :33:212:0074 за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласнику з часткою 12/25 ОСОБА_3 - виділено в натурі частину земельної ділянки площею 221,71 кв.м, на схематичному плані в додатку Е зображену блакитним кольором і обмежену замкненою лінією: 17-18-19-20-21-22-10-23-24-25-26-7-8-7-1-2-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.1 в додатку Е. Співвласникам з часткою 13/25 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано в користування частину земельної ділянки, яка має площу 240,19 кв.м та на схематичному плані в додатку Е зображену фіолетовим кольором і обмежену замкненою лінією: 17-3-4-5-6-26-25-24-23-10-22-21-20-19-18-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.2 в додатку Е. Накладено сервітут площею 48,75 кв.м, на частину земельної ділянки ОСОБА_3 (площею 221,71 кв.м.), для проїзду та проходу на земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (площею 240,19 кв.м), на схематичному плані в додатку Е заштриховану жовтим кольором і обмежену замкненою лінією: 1-2-15-14-13-12-11-10-9-8-1. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.З в додатку Е. Витрати пов`язані з розглядом справи покладено на сторони по фактично понесеним витратам (том 2 а.с. 192-195).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу (том 2, а.с. 200-208).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишено без задоволення а рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2020 року, без змін (том 2, а.с. 241-246).

Судові рішення першої та апеляційної інстанції оскаржені в касаційному порядку (том 3, а.с. 1-10).

Постановою Верховного Суду від 24 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року в частині вирішення первісного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки земельної ділянки і зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про виділення в натурі частки земельної ділянки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 3, а.с. 61-68).

Відповідно до частини першої статті 37 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 404/8072/17, номер провадження 2/404/1264/23 між суддями, для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д.

Враховуючи, що справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції, судовий розгляд цивільної справи було розпочато спочатку.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міта Кіровограда від 24 липня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки земельної ділянки, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ро виділення в натурі частки земельної ділянки, прийнято до свого провадження. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання (том 3, а.с. 72-73).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 січня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті (том 3, а.с. 101).

В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали свій позов та просили суд під час нового розгляду врахувати, що обраний судами варіант поділу земельної ділянки не вирішує спір між сторонами та призводить до виникнення нових конфліктів, оскільки під прибудовою, яка у технічному паспорті зазначена як самочинно здійснена прибудова а3, приблизно 1 кв. м земельної ділянки виділено у власність ОСОБА_3 . Однак прибудова а3 зі сторони частки, виділеної ОСОБА_3 , знаходиться на тому місці, де були сіни літ. «а», що належали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Місце розташування прибудови а3 не перешкоджає та не обмежує ОСОБА_3 у здійсненні прав володіння, користування та розпорядження часткою будинку і земельної ділянки. При цьому, судовими рішеннями ОСОБА_3 виділено ту частку земельної ділянки, яку він ніколи не використовував, оскільки на ній знаходилось належне ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приміщення. Виділення цієї частини земельної ділянки ОСОБА_3 призводить до обмеження прав позивачів за первісним позовом, тоді як варіант поділу земельної ділянки № 3, наведений у додатку Ж до висновку судової експертизи, вирішив би спір по суті і не породжував би нових спорів між сторонами щодо 1 кв. м земельної ділянки під існуючим приміщенням. Також посилалися на те, що ОСОБА_2 є особою похилого віку, яка була вимушена здійснити реконструкцію сіней «а» у зв`язку з неналежним станом цієї будівлі і те, що у вказаній будівлі вона проживала разом з ОСОБА_4 , який був особою з інвалідністю 2 групи, і тому просили надати їм можливість узаконити самочинне будівництво та врахувати їх життєві потреби.

Відповідач та його представник просили вирішити поділ земельнї ділянки за варіантом 2, зображеному на схемі додатку Е, відповідно висновку експерта від 10.05.2019 року за № 166, який і був обраний судами під час розгляду справи і саме такий поділ вважають таким, що відповідає законодавству.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій оскаржувалися в частині вирішення позовних вимог щодо поділу спірної земельної ділянки; щодо поділу будинку не оскаржувалися, тому під час нового розгляду поділ будинку не є предметом розгляду, а вирішується питання лише поділу земельної ділянки.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

На підставі договору купівлі-продажу від 30 жовтня 1979 року № 1-2511 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали будинок з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0462 га. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_4 належало 13/25 часток будинку, а ОСОБА_5 12/25 часток. Право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями зареєстровано Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 31 жовтня 1979 року № 18396/100.

За змістом договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контор Корчак Л. В. 20 лютого 1995 року, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 6/25 часток житлового будинку будинок з надвірними будівлями.

У власності ОСОБА_4 залишилось 7/25 часток вказаного житлового будинку, а ОСОБА_2 мала у власності 6/25 його часток.

Відповідно до архівної довідки Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30 жовтня 2017 року № 41829 прибудова літ. «а3», сарай літ. «Ж», сарай літ. «Д», які входять до часток ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , збудовані самочинно.

Обставини належності прибудови літ. «а3» до об`єктів самочинного будівництва позивачі за первісним позовом не заперечували.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 5-2000 від 30 серпня 2000 року ОСОБА_3 набув право власності на 12/25 часток вказаного будинку в поряду спадкування після ОСОБА_5 .

За рішенням Кіровоградської міської ради від 10 листопада 2016 року № 637 земельна ділянка площею 0,0462 га з кадастровим номером :33:212:0074 на АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На виконання ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 4 липня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Укрспецбудекспертиза» проведено комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу і складено висновок експерта від 10 травня 2019 року за № 166, яким встановлено, що поділ спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями технічно можливий у трьох варіантах. Також експертами запропоновано чотири технічно можливих варіанти поділу земельної ділянки.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 червня 2020 року виділено в натурі земельну ділянку кадастровий номер :33:212:0074 за адресою: АДРЕСА_1 : співвласнику з часткою 12/25 ОСОБА_3 - виділити в натурі частину земельної ділянки площею 221,71 кв.м, на схематичному плані в додатку Е зображену блакитним кольором і обмежену замкненою лінією: 17-18-19-20-21-22-10-23-24-25-26-7-8-7-1-2-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.1 в додатку Е. Співвласникам з часткою 13/25 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надати в користування частину земельної ділянки, яка має площу 240,19 кв.м та на схематичному плані в додатку Е зображену фіолетовим кольором і обмежену замкненою лінією: 17-3-4-5-6-26-25-24-23-10-22-21-20-19-18-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.2 в додатку Е.

Накладено сервітут площею 48,75 кв.м, на частину земельної ділянки ОСОБА_3 (площею 221,71 кв.м.), для проїзду та проходу на земельну ділянку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (площею 240,19 кв.м), на схематичному плані в додатку Е заштриховану жовтим кольором і обмежену замкненою лінією: 1-2-15-14-13-12-11-10-9-8-1. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Е.З в додатку Е.

Однак, з таким поділом не погоджуються позивачі, що призвело до виникнення конфлікту, оскільки під прибудовою, яка у технічному паспорті зазначена як самочинно здійснена прибудова а3, виділено у власність ОСОБА_3 , але ця прибудова знаходиться на тому місці, де були сіни літ. «а», що належали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і це призводить до обмеження прав позивачів.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 41 Конституції України задекларовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.

Згідно зі статтею 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.

Частиною першою статті 356 Цивільного кодексу України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина перша статті 368 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до статті 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку . Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

При вирішенні спору про поділ в натурі земельної ділянки, визначаючи варіанти такого поділу, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого відсутні підстави, він ухвалює рішення про застосування саме такого варіанту поділу. Якщо ж відсутній погоджений або встановлений порядок користування земельною ділянкою, то суд здійснює поділ в натурі земельної ділянки з дотриманням розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

У частині четвертій статті 120 Земельного кодексу України вказано, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції з яким погодився і апеляційний суд, вважав, що запропонований у висновку експерта від 10 травня 2019 року № 166 варіант поділу земельної ділянки № 2 (додаток Е) враховує інтереси сторін, є справедливим з огляду на обставини та відносини, що склались між сторонами, тому найбільш ефективно сприяє захисту прав та інтересів сторін.

Водночас, позивачі звертаючись з первісним позовом, ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 просили суд, зокрема, виділити їм в натурі 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :33:212:0074, розташованої на АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Статтею 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

В свою чергу, право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина перша статті 92 Земельного кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 265/5516/17 (провадження № 61-9307св19) зазначено, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Рішенням Кіровоградської міської ради від 10 листопада 2016 року № 637 земельна ділянка площею 0,0462 га з кадастровим номером :33:212:0074 на АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При вирішенні ції справи судом враховується, що відповідно до визначеного експертом у висновку від 10 травня 2019 року № 166 варіантом поділу земельної ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_3 виділено частку земельної ділянки, на якій знаходиться прибудова літ. «а3» належної позивачам за первісним позовом частки житлового будинку.

Належність прибудови позивачам відповідачем не заперечується відповідачем. При здійснені такої прибудове права відповідача порушні не були, так як виконувались біля частини будинку, яка належить позивачам. Проте, той варіант поділу земельної дялнки, про який просить відповідач наділяє його часткою земельної ділянки, яка належить позивачам.

Слід звернути увагу і на те, що тривалий час при наявності прибудове відповідач не висловлював претензій і такий стан не заважав йому здійснювати своє право власності.

Під час розгляду справи позивачі заявили, що конфлікт виник із-за невдоволення відповідача щодо користування їх спільним входом на земельну ділянку, що не заперечується відповідачем, і обґрунтовуючи свій варіант поділу саме про можливість перенесення входу для позивачів заявляв відповідач.

Отже, суд вважає, що варіант поділу земельної ділянки № 2 (додаток Е), про який просить відповідач, не враховує інтереси обох сторін, оскільки є обтяжливим для позивачів, призведе до влаштування іншого входу, що, зважаючи на варіанти поділу земельної ділянки, запропоновані експертом є неможливим. Відтак, варіант поділу земельної ділянки № 2 (додаток Е), не є справедливим з огляду на обставини та відносини, що склались між сторонами, і не може ефективно сприяти захисту прав та інтересів сторін.

Водночас, варіант поділу земельної ділянки № НОМЕР_1 (додаток Ж), надасть можливість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 узаконити самочинне будівництво та ввести частину житлового будинку (прибудова літ. «а3») в експлуатацію і жодним чином не порушуватиме прав співвласників земельної ділянки (відповідача), оскільки такий порядок користування земельною ділянкою є сталим, що відповідачем не спростовано.

Таким чином, зважаючи на зважаючи на достатньо вмотивовану аргументацію своєї позиції позивачів, суд вважає, що розподіл земельної ділянки за варіантом поділу земельної ділянки № 3 (додаток Ж), враховує життєві потреби сторін та жодним чином не порушує прав співвласників земельної ділянки, а також є найменш обтяжливим для сторін, забезпечить дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Згідно частини першої статті 4 закону України «Про сдовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зважаючи на те, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлено законом на 1 січня 2017 року у сумі 1600,00 грн, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачів судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру в сумі 640,00 грн.

Керуючись Земельним кодексом України; статтями 15, 16, 316, 317, 319, 355, 356, 358, 368 Цивільного кодексу України, статтями 5, 7, 10, 11, 13, 57-60, 76-81, 141, 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частки земельної ділянки, задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в натурі 2/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :33:212:0074 за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до варіанту № 3 поділу земельної ділянки зображеному на схемі додатку Ж, висновку експерта від 10.05.2019 року за № 166 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, а саме: частку земельної ділянки, яка має площу 240,19 кв м та на схематичному плані в додатку Ж зображену фіолетовим кольором і обмежена замкненою лінією: 17-3-4-5-6-28-27-26-25-10-23-22-21-20-19-18-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Ж.2 в додатку Ж.

Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим номером :33:212:0074 за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до варіанту № 3 поділу земельної ділянки зображеному на схемі додатку Ж, висновку експерта від 10.05.2019 року за № 166 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи, а саме: частку земельної ділянки площею 221,71 кв м на схематичному плані в додатку Ж зображену блакитним кольором і обмежену замкненою лінією: 17-18-19-20-21-22-23-10-25- 26-27-28-7-8-1-2-17. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Ж. 1 в додатку Ж.

Накласти сервітут площею 48,75 кв м на частину земельної ділянки ОСОБА_3 (площею 221,71 кв м), для проїзду та проходу на земельну ділянку ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (площею 240,19 кв м ), на схематичному плані в додатку Ж заштриховану жовтим кольором і обмежену замкненою лінією: 1-2-15-14-13-12-11-10-9-8-1. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Ж. З в додатку Ж.

Накласти сервітут площею 1,5 кв м на частину земельної ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_4 (площею 240,19 кв.м.), для обслуговування частини житлового будинку ОСОБА_3 , на схематичному плані в додатку Ж заштриховану червоним кольором і обмежену замкненою лінією: 22-21-24-23-22. Координати відповідних точок повороту меж та лінійні розміри зазначеної частини земельної ділянки, зведені у таблиці Ж.4 в додатку Ж.

Вищезазначений варіант поділу земельної ділянки зображено на схемі в додатку Ж до даного висновку експерта.

В задоволенні зустрічнго позову ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про виділення в натурі частки земельної ділянки, за варіантом 2, зображеному на схемі додатку Е, відповідно висновку експерта від 10.05.2019 року за № 166, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 320 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення даного рішення до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено та проголошено 07.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Людмила КУЛІНКА

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького Л. Д. Кулінка