Справа № 286/2331/25
Провадження № 2-з/286/10/25
У Х В А Л А

03.07.2025 м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за борговою розпискою та річних. Одночасно із позовною заявою ним було подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, грошові кошти відповідача, що знаходяться на будь-яких її рахунках, відкритих у банківських установах.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 150, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити серед іншого предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення і інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, позивачем зміст заяви не обгрунтований належним чином. Так, в мотивувальній частині заяви він зазначає, що ним з відповідачем у період з 03.06.2023 було укладено договори позики від 03.06.2023, 04.08.2023, 03.12.2023, 03.03.2024, за умовами яких останній було передано грошові кошти у сумарному розмірі 3 555 доларів США. Протягом строку дії договорів відповідачем не було повернуто ані тіл позики, ані процентів. Таким чином, станом на дату подачі заяви у відповідача перед ним утворилася заборгованість на загальну суму 6 672 доларів 85 центів США. Також за вказаними договорами було нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання по вказаних договорах позики в сумі 109 461 грн. 04 коп.. Тобто, на сьогоднійшній день загальна сума заборгованості становить 786 718 грн. 04 коп..

Враховуючи значний розмір заборгованості він вважає, що існує необхідність вжиття відповідних та розумних заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно та активи відповідача, забороною вчиняти щодо нього будь-які дії, оскільки сума позову є значною та забезпечення йому реального та ефективного виконання судового рішення, насамперед, буде можливе за рахунок майна і активів відповідача, реалізованих під час вчинення виконавчих дій. Він має побоювання, що відповідач приховає наявне в нього майно, з метою ухилення від виконання можливого судового рішення.

Водночас, заява не містить жодних відомостей про нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти, відносно яких необхідно вжити заходи забезпечення позову, належність їх відповідачу та наміри їх відчуження останньою, що позбавляє суд можливості перевірити відповідність виду забезпечення, про який просить позивач, позовним вимогам, та відповідно їх співмірність. Тобто, заявником не дотримано вимог ст. 151 ЦПК України в частині обгрунтування необхідності заходу забезпечення позову; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інших відомостей, потрібних для забезпечення позову, зокрема відомостей про майно (п.п. 4,6,7 ч.1 ст. 151 ЦПК України).

За таких обставин, на підставі вимог ч.9 ст.153 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ч.9 ст.153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя А. Л. Гришковець