ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/7302/24

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1045/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-понг»,

відповідач: ОСОБА_1 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року, суддя Шевченко І.М., м.Ніжин.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-понг» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №1673895 від 26.02.2020 29 200 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.02.2020 на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» ОСОБА_2 подала заяву на отримання кредиту №1673895. ТОВ «Мілоан» направило відповідачці електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідачка підтвердила прийняття умов договору на споживчий кредит № 1673895 від 26.02.2020. На підставі платіжного доручення відповідачці перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 10 000,00 грн. 09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи фінанс» право вимоги за кредитним договором № 1673895 від 26.02.2020, а ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги до відповідачки. 24.01.2022 між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-понг» укладено договір факторингу № 1/15, згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Пінг-понг» набуло право грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 1673895 від 26.02.2020. Згідно з додатком № 1 до договору факторингу заборгованість відповідачки перед ТОВ «Пінг-понг» становить 29 200,00 грн, з яких: 10 000,00 грн за тілом кредиту; 18 000,00 грн за процентами; 1 200,00 грн за комісією.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року позов задоволено повністю. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яки у задоволенні позову відмовити повністю, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що матеріали справи не містять достовірні докази про підписання кредитного договору.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що відсутні належні платіжні документи про перерахування кредитних коштів ОСОБА_3 , банківські виписки не містять інформації про перерахування грошових коштів від ТОВ «МІЛОАН».

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що платіжне доручення №15797375 від 26.02.2020 не містить підпису та печатки банку, тобто воно не було проведене банком, а кошти не були перераховані. Крім того, платіжне доручення складене в довільній формі та не відповідає вимогам законодавства щодо форми платіжного доручення.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що банківська виписка не містить дані особи, яка здійснила грошовий переказ у розмірі 10 000,00 грн.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що судом стягнуті відсотки за кредитним договором за відсутності факту укладення такого договору та за відсутності належного розрахунку, також безпідставно стягнуто комісію за надання кредиту, оскільки розмір відсотків визначений роздруківкою індивідуальної частини кредитного договору, яка не підписувалась відповідачкою, а відтак погодження відсотків немає. Щодо комісії, то відсутнє будь-яке обґрунтування правової природи такої комісії, норми законодавства тощо.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на відсутність доказів на підтвердження переходу до відповідача права вимоги від ТОВ «МІЛОАН», оскільки неможливим є відчуження права вимоги, якого не існує, оскільки відповідачка не укладала кредитного договору.

ТОВ «ФК «Пінг-понг» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд установив таке.

Встановлено, 26 лютого 2020 року відповідачка уклала з ТОВ «Мілоан» кредитний договір № 1673895, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 22 24).

Згідно з п. 1.2 - 1.5 кредит у розмірі 10 000,00 грн надається строком на 30 днів з 26.02.2020; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 27.03.2020року. Сторони узгодили, що за надання кредиту позичальником сплачується комісія у розмірі 1 200,00 грн, яка нараховується за ставкою 12,00 % від суми кредиту одноразово. За користування кредитом сплачуються проценти у розмірі 6000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 2.2.3 кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку, встановлену п. 1.6 договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем, визначеним п. 1.4, продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно з п. 1.6. договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинено товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі в будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства.

Відповідно до п. 6.1 кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на веб-сайті товариства miloan.ua.

Згідно з п. 6.2 договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника.

Відповідно до п. 6.3 договору, приймаючи пропозицію товариства щодо укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі, правилами та графіком розрахунків) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватися умов договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 6.4, 6.5 договору укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентно отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.

До позовної заяви додано анкету-заяву на кредит № 1673895 від 26.02.2020, що роздрукована із сайту miloan.ua, яка, зокрема, містить відомості про процес укладення між сторонами кредитного договору. Як убачається зі змісту вказаної анкети-заяви, 26.02.2020 о 04-50-11 год. позичальник підписав договір, що в електронній системі кредитора підтверджено 26.02.2020 о 04-50-55 год (а.с.9).

Згідно з платіжним дорученням № 15797375 від 26.02.2020 ТОВ «Мілоан» перераховано ОСОБА_3 на банківську картку НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн із зазначенням платежу: «кредитні кошти від ТОВ «Мілоан» згідно з договором № 1673895, отримувач ОСОБА_3 (зворот а. с. 30). Факт отримання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку а.с. 95,96).

Згідно з наданими ТОВ «Мілоан» відомостями про щоденні нарахування та погашення, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 1673895 становить 29 200,00 грн, з яких: 10 000,00 грн за тілом; 18 000,00 грн за процентами; 1 200,00 грн за комісією (а.с. 12).

09.10.2020 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 03/10, згідно з яким ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити ТОВ «Діджи фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 15-18).

Відповідно до витягу з додатка до договору факторингу № 03/10 від 09.10.2020 ТОВ «Діджі фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_3 у розмірі 29 200,00 грн, з яких: 10 000,00 грн за тілом; 18 000,00 грн за процентами; 1 200,00 грн за комісією (зворот а.с. 11).

24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-понг» укладено договір факторингу № 1/15, відповідно до якого ТОВ «Діджи фінанс» відступило на користь ТОВ ФК «Пінг-понг» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі до ОСОБА_3 за кредитним договором № 1673895 (а.с. 26-29).

Відповідно до витягу з додатка до договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 ТОВ «ФК «Пінг-понг» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_3 у розмірі 29 200,00 грн, з яких: 10 000,00 грн за тілом; 18 000,00 грн за процентами; 1 200,00 грн за комісією (а.с. 11).

Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» за картковим рахунком № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , за період з 26.02.2020 по 26.03.2020 на рахунок відповідачки 26.02.2020 зараховано грошовий переказ у розмірі 10 000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не грунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦКУкраїни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Приписами ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитувнаня» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.

Таким чином, виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підтверджено укладення відповідачкою кредитного договору, який не оспорений відповідачкою у встановленому законом порядку та згідно з презумпцією правомірності договору є правомірним (дійсним) станом на час розгляду справи в суді.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами ч. 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.

Включення до тексту кредитного договору умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 1 200 грн колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки спростовуються письмовими доказами по справі, які узгоджуються між собою.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуюча: Судді: