Справа № 712/3634/25
Провадження № 2/712/2275/25
24 червня 2025 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Копаєвої Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
АТ «Сенс Банк» в особі свого представника адвоката Проценка М.М. через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором (оферти) № 631576898 від 05.02.2021 в загальній сумі 350 594 грн 47 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір. В обґрунтування позову позивач посилається на порушення відповідачем умов кредитного договору щодо строків та порядку повернення кредитних коштів.
Відповідач не надав письмового відзиву проти позовних вимог.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.03.2025 відкрито провадження у справі із визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача адвокат Проценко М.М. в судове засідання не з`явився, від останнього 18.04.2025 надійшла заява, у якій він просить розглянути справу за відсутності представника АТ «Сенс Банк» на підставі наявних у суду матеріалів, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки-повідомлення засобами поштового зв`язку за адресою реєстрації місця проживання, яка повернулась до суду за закінченням терміну зберігання. Додатково судом вживались заходи з повідомлення відповідача шляхом направлення смс-повідомлення (доставлено 28.03.2025 та 26.05.2025) та опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України.
Отже, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, тому, на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.06.2025, враховуючи положення ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_1 (далі - позичальник) 05.02.2021 звернувся до АТ «Альфа Банк» (далі - банк), яке 30.11.2022 змінило назву на АТ «Сенс Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022, з метою отримання банківських послуг. 05.02.2021 відповідач, підписавши оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 631576898, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», запропонував позивачу укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії.
Банк прийняв пропозицію позичальника та підписав акцепт пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії 05.02.2021. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано позичальником, про що свідчить його власноручний підпис.
Таким чином, 05.02.2021 між банком та позичальником укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 631576898 із наступними умовами: тим кредиту кредитування рахунку та встановлення відновлюваної кредитної лінії; найменування продукту «Red»; мета кредиту для особистих потреб; ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 грн, процентна ставка 39,99 % річних; тип процентної ставки фіксована; порядок повернення кредиту щомісячний платіж не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості і не менше 50 грн.
Власноручним підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений із всією інформацією, необхідною для прийняття рішення щодо отримання кредиту, про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, надану, виходячи із обраних ним умов кредитування, а також, що він отримав усі пояснення, необхідні для забезпечення можливості оцінити чи адаптованого договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та наслідків невиконання зобов`язань за договором.
Із виписки по рахунку НОМЕР_1 за період з 05.02.2021 до 17.04.2024 вбачається, що відповідач користувався наданими йому кредитними коштами. Натомість всупереч умов кредитної угоди відповідач не вживав заходів для погашення в повному обсязі існуючої на таку дату кредитної заборгованості, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. Станом на день подачі позову до суду за відповідачем обліковується заборгованість по кредитних зобов`язаннях на загальну суму 350 594 грн 47 коп., яка складається з наступних сум: заборгованість за простроченим тілом кредиту 204 996 грн 27 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 89 255 грн 41 коп., заборгованість за тілом кредиту 53 685 грн 09 коп., заборгованість за овердрафтом 2 657 грн 70 коп.
Позивачем 02.04.2024 направлено відповідачу вимогу про усунення порушень, якою він вимагав від останнього протягом 30 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку, але в будь якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані та несплачені проценти за користування кредитом.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснює повне погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та положеннями укладеної між сторонами кредитної угоди.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За матеріалами справи судом встановлено, що між АТ «Альфа Банк» (яке 30.11.2022 змінило назву на АТ «Сенс Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 12.08.2022) та відповідачем укладено кредитний договір № 631576898 від 05.02.2021, який підписаний відповідачем власноручно. На підставі такого договору відповідачу відкрито поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та випущено міжнародну платіжну картку MasterCard debit World № НОМЕР_2 (кредитну картку) строком дії п`ять років з моменту випуску, якою він користувався, однак в порушення умов договору кредитні кошти та заборгованість за користування ними у строки, визначені договором, не повернув.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, зазначених у кредитному договорі № 631576898 від 05.02.2021. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачем допущене порушення його зобов`язання в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого за ним обчислюється заборгованість в загальній сумі 350 594 грн 47 коп., яка складається з наступних сум: заборгованість за простроченим тілом кредиту 204 996 грн 27 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом 89 255 грн 41 коп., заборгованість за тілом кредиту 53 685 грн 09 коп., заборгованість за овердрафтом 2 657 грн 70 коп.
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 631576898 від 05.02.2021 відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, не повернув, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту 204 996 грн 27 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом 89 255 грн 41 коп., заборгованості за тілом кредиту 53 685 грн 09 коп. та заборгованості за овердрафтом 2 657 грн 70 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну суму 350 594 грн 47 коп.
При цьому, варто звернути увагу, що, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
При вирішенні заявленої позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Так, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 4 207 грн 13 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 913887 від 25.05.2025.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору позивачем при зверненні до суду в сумі 4 207 грн 13 коп., є такими, що підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікованим фахівцем; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 визначено винагороду (гонорар) адвоката у розмірі 28 121 грн 67 коп., з яких 375 грн за підготовку і подання позовної заяви до суду, 225 грн за отримання рішення суду, 27 521 грн 67 коп. 7,85 % комісійної винагороди від стягнутих коштів на користь позивача.
Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України.
Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Вказані правові позиції наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18 та від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.
Так, наданий суду договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 не містить умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом.
Одночасно, заявлений позивачем до стягнення розмір судових витрат у сумі 28 121 грн 67 коп., без зазначення порядку його обрахування, а з наданням лише розрахунку визначеного безпосередньо договором про надання послуг № 1006 від 28.01.2025, суд вважає не обґрунтованим та не співмірним зі складністю справи та її значенням для сторін.
З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 грн.
На підставі вищевикладеного і керуючись ст. 7, 9, 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 24.06.2025.

Сторони у справі:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження за адресою: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар