Справа № 383/753/25
Номер провадження 2-з/383/16/25
УХВАЛА

07 липня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Замші О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулі В.О.,

розглянувши в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича до ОСОБА_1 про визнання права власності на посіви та врожай,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бобринецького районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа позовом Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича до ОСОБА_1 про визнання права власності посіви на врожай.

За змістом позовних вимог позивач просить визнати за Селянським фермерським господарством Габорця Володимира Андрійовича право власності на посіви та врожай соняшника 2025 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0212, площею 1,1889 га, що розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Визнати за Селянським фермерським господарством Габорця Володимира Андрійовича право власності на посіви та врожай озимого ріпаку 2025 року, що зростають на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:1212, площею 4,8419 га, що розташована на території Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18.06.2025 року у цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

03.07.2025 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_1 , Фермерському господарству «ДАНКО ЛЕНД» () та будь-яким іншим особам, крім СФГ Габорця Володимира Андрійовича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі зі збирання врожаю сільськогосподарських культур на земельній ділянці загальною площею 1,1889 га кадастровий номер :02:000:0212, на якій посіяно насіння соняшника в період до 31 серпня 2025 року (термін закінчення збору врожаю);

- заборони ОСОБА_1 , Фермерському господарству «ДАНКО ЛЕНД» () та будь-яким іншим особам, вчиняти перешкоди СФГ Габорця Володимира Андрійовича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо збирання (незібраного врожаю) сільськогосподарських культур, дозрілого врожаю за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки, на земельній ділянці загальною площею 1,1889 га кадастровий номер :02:000:0212, на якій посіяно насіння соняшника в період до 31 серпня 2025 року (термін закінчення збору врожаю).

- заборони ОСОБА_1 , Фермерському господарству «ДАНКО ЛЕНД» () та будь-яким іншим особам, крім СФГ Габорця Володимира Андрійовича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі зі збирання врожаю сільськогосподарських культур на земельній ділянці загальною площею 4,8419 га кадастровий номер :02:000:1212, на якій посіяно озимий ріпак в період до 31 серпня 2025 року (термін закінчення збору врожаю).

- заборони ОСОБА_1 , Фермерському господарству «ДАНКО ЛЕНД» () та будь-яким іншим особам, вчиняти перешкоди СФГ Габорця Володимира Андрійовича (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо збирання (незібраного врожаю) сільськогосподарських культур, дозрілого врожаю за допомогою власної або залученої спеціалізованої сільськогосподарської техніки, на земельній ділянці загальною площею 4,8419 га кадастровий номер :02:000:1212, на якій посіяно озимий ріпак в період до 31 серпня 2025 року (термін закінчення збору врожаю).

В обґрунтування заяви зазначається, що між СФГ Габорця Володимира Андрійовича та ОСОБА_1 було досягнуто згоди про укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 25.01.2005 року, щодо продовження дії договору оренди земельної ділянки строком на 7 років. Тому, 26.03.2025 року СФГ Габорця В.А. направило на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення про продовження дії договору оренди строком на 7 років, тобто до 29 квітня 2032 року.

Зважаючи, що існувала попередня домовленість між сторонами щодо продовження дії договору оренди Орендар в 2024 році засіяв земельну ділянку озимим ріпаком та соняшником, що повністю відповідає умовам типового договору оренди від 25.01.2005 року.

Натомість, в подальшому орендарем отримано лист-повідомлення про заперечення у поновленні типового договору оренди землі від 25.01.2005 року.

В зв`язку з тим, що позивачем засіяні спірні земельні ділянки ще під час дії договору оренди, позивач неодноразово просив укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 25.01.2005 року шляхом продовження його дії до 31 серпня 2025 року з метою збору позивачем врожаю, так як ним було здійснено посів сільськогосподарських культур, зібрання врожаю яких ще не здійснено, отже, право на такі посіви та врожай має виключно позивач.

При цьому в подальшому в липні 2025 року позивачу стало відомо, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 10.06.2025 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіріченко Геннадієм Миколайовичем було зареєстровано право оренди на спірні земельні ділянки за Фермерським господарством «ДАНКО ЛЕНД».

Таким чином, вважає, що на даний час існує реальна загроза порушення права власності позивача на посіви сільськогосподарських культур, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0212 та :02:000:1212.

Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відсутність забезпечення позову викладеним способом може призвести до порушення майнових прав позивача. Крім того, спровокує виникнення нових судових процесів щодо стягнення майнової шкоди знищенням посівів озимої пшениці, які засіяні ще в період дії попереднього договору оренди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перелік видів забезпечення позову передбачений статтею 150 ЦПК України, у якій, зокрема, визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (пункт 2 частини першої статті 150 ЦПК.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Аналіз наведених норм та правових позицій Верховного Суду свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України встановлена заборона вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Застосування судом таких заходів забезпечення позову, які за змістом є вирішенням спору по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України, що є неприпустимим.

Так, за змістом позовних вимог вбачається спір між позивачем та ОСОБА_1 щодо права на посіви та врожай на земельній ділянці, належній ОСОБА_2 , при цьому позивач просить в забезпечення позову заборонити збір цього врожаю відповідачу та іншим особам, окрім позивача, що фактично матиме ознаки вирішення спору на користь позивача до ухвалення судового рішення.

Тобто, заявлені позовні вимоги та вимоги заяви про забезпечення позову за своїм змістом є тотожними, що суперечить положенням ч.10. ст. 150 ЦПК України.

З огляду на викладені фактичні обставини справи, здійснивши аналіз наявних у матеріалах справи доказів в сукупності із положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав забезпечення позову, оскільки заявлені заходи забезпечення позову не є спів мірними та за змістом є тотожними із позовними вимогами, які заявлено позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись, ст. 149, 153, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Селянського (фермерського) господарства Габорця Володимира Андрійовича до ОСОБА_1 про визнання права власності на врожай, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 07.07.2025 року.

Суддя Олена ЗАМША