Справа № 458/659/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.07.2025 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Волинець М.З., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа - Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш Микола Михайлович про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

01.07.2025 позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа - Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М., в якій просила визнати за нею, ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 50,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із вказаною позовною заявою та доданими матеріалами, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право.

Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Під змістом позовних вимог чи клопотань розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту його права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких виникають спірні правовідносини. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову.

Відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, позивач вказує, що спірний спадковий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав за життя спадкодавцю ОСОБА_3 , згідно з погосподарською книгою №1, особовий рахунок НОМЕР_1 .

За період життя спадкодавець ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на будинок не одержав.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок та інші споруди.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

З огляду на викладене, звертаючись з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, позивач має надати суду будь-які докази зокрема, виписку із погосподарської книги про те, що будинок належав спадкодавцеві, рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельної ділянки під забудову, або ж надання у користування чи передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування цього будинку, план земельної ділянки виділеної під забудову, відповідні дозволи на будівництво, будівельний паспорт, свідоцтво на забудову, інші документи, тощо для підтвердження фактичних та правових підстав виникнення у спадкодавця права власності на житловий будинок садибного типу, який був збудований до 2004 року та на який відсутні правовстановлюючі документи.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості належить до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; при будівництві допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Також суд звертає увагу, що у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову.

Відсутність документів про відведення земельної ділянки під забудову, таке будівництво у судовому порядку визнається самочинним та є підставою для відмови у визнанні права власності на нього в порядку спадкування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами), вартість спірного майна визначається за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Пред`являючи позов з вимогою майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно) позивач просить визнати за нею право власності на належне їй майно, а саме - житловий будинок загальною площею 50,8 кв.м,що знаходяться за адресою, АДРЕСА_1 , при цьому вказує ціну позову 75 917,00 грн та оплачує судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Однак, ціну позову вказана згідно довідки від 07.10.2024 про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна.

При цьому, позивач не представила доказів підтвердження дійсної вартості нерухомого майна станом на момент пред`явлення позову до суду, з огляду на що суд позбавлений можливості належним чином перевірити та встановити правильність сплати розміру судового збору, який слід сплатити за вимогу майнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно вказати дійсну ціну позову з урахуванням заявлених вимог та представити суду відповідні підтверджуючі документи для визначення точної суми сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру про визнання права власності на спадкове майно чи необхідності доплатити такий, станом на момент пред`явлення позову до суду.

Окрім того, позивач звертаючись до суду з позовною заявою про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, не вказує виду спадкування за яким здійснюється спадкування (за законом/заповітом). В описовій частині позовної заяви описує обставини про визнання права власності в порядку спадкування за правом представлення, а в прохальній частині позову просить про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до вимог чинного законодавства, озивачу слід привести позовну заяву у відповідність точних заявлених позовних вимог щодо предмета спору та їх належне правове обґрунтування.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа - приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш М.М. про визнання права власності на будинок в порядку спадкування слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала десятиденний строк для усунення викладених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177,185Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області, третя особа - Приватний нотаріус Самбірського районного нотаріального округу Федаш Микола Михайлович про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву, що у разі виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду.

В іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали негайно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Марія ВОЛИНЕЦЬ