Тальнівський районний суд Черкаської області
Справа № 704/1003/21
У Х В А Л А

09 липня 2025 р. м. Тальне

Суддя Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченко Д.О. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, інші особи по справі: Головний державний виконавець Тальнівського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Наталія Олександрівна, стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою. На підставу своїх вимог посилається на те, що на примусовому виконанні у Тальнівському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження №70817937 щодо примусового виконання рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 10.10.2022 по справі №704/1003/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 15.11.2021 р. і до досягнення дітьми повноліття.

19.11.2024 року головний державний виконавець Бойко Н.О. видала йому довідку розрахунок по заборгованості по аліментах за вказаним рішенням суду, відповідно до якої він має заборгованість в розмірі 74292 грн. 50 коп. Скаржник вважає, що даний розрахунок заборгованості є невірним, тому він вимушений звернутись до суду.

Суд, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення з останньою до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові докази дійшов до переконливого висновку, що скаргу слід залишити без розгляду, повернувши її заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

З наведених заявником у скарзі обґрунтувань вбачається, що він оскаржує дії державного виконавця щодо здійснення нею розрахунку по заборгованості по аліментах ,і як стверджує скаржник, довідку про даний розрахунок державний виконавець видала йому 19.11.2024.

Суд зазначає, що в скарзі та в додатках до неї відсутнє клопотання про поновлення строку на подання скарги про визнання дій виконавця неправомірними.

Таким чином, оскільки скаржник отримав розрахунок заборгованості, який він оскаржує 19.11.2024, а зі скаргою він звернувся до суду 08.07.2025, то він пропустив зазначений у ст. 449 ЦПК України 10 денний строк, протягом якого можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Також оскільки скаржник не звертався до суду із клопотанням про поновлення строку на подачу скарги на дії державного виконавця, то суд дійшов до висновку про залишення скарги без розгляду та повернення її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, інші особи по справі: Головний державний виконавець Тальнівського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Бойко Наталія Олександрівна, стягувач ОСОБА_2 залишити без розгляду та повернути скаржнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.О. Дьяченко