Справа № 953/4674/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В.

за участю секретаря судового засідання Соломонової К.О.

учасники справи у судове засідання не з`явилися

розглянув у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків про стягнення заборгованості за договором

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

У травні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (далі КЕВ), в якому просить стягнути компенсацію за спожиту військовою частиною НОМЕР_1 електричну енергію з розподілом електричної енергії в сумі 24 559,20 грн та судові витрати в розмірі 969,00 грн.

Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди, у зв`язку з чим в останнього наявна заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію, яка була використана під користування приміщенням.

Виклад позиції відповідача

23.05.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову.

Відзив на позов мотивовано тим, що невиконання відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги сталося внаслідок недостатності бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Для сплати заборгованості за попередній період (сплата штрафних санкцій) у КЕВ відсутнє відповідне фінансування. КЕВ є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок державного бюджету та є розпорядником бюджетних коштів виключно в рамках взятих на себе зобов`язань бюджетного періоду. Фактично проведення бюджетних платежів здійснюється органами Казначейства України в рамках бюджетного періоду та затвердженого бюджету розпорядника бюджетних коштів. У зв`язку з тим, що позивач звернувся до відповідача в лютому 2025 року про відшкодування за отримані послуги в жовтні-грудні 2024 року, це унеможливило провести оплату за отримані військовою частиною послуги інакше, як на підставі рішення суду.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 19.05.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив спрощене позовне провадження з повідомлення сторін та призначив справу на 19.06.2025.

19.06.2025 у судове засідання з`явились позивач та представник відповідача. У судовому засіданні сторони надали пояснення, зокрема, позивач вказав, що відповідач не розрахувався за спожиту електроенергію під час користування наданим в оренду приміщення, що було передбачено договором. Представник відповідач у судовому засіданні не заперечував щодо суті позовних вимог, а аргументував свої пояснення виключно відсутністю бюджетного фінансування установи. У судовому засіданні було оголошено перерву до 07.07.2025.

У судове засідання 07.07.2025 учасники справи не з`явилися.

07.07.2025 від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Указані заяви задоволені судом з огляду на те, що сторони надали свої пояснення, а участь у судовому засіданні є їх правом.

Враховуючи заяви про розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача, суд вважає з можливе проводити розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

10.06.2024 між ОСОБА_1 , військовою частиною НОМЕР_1 , в особі командира військової частини полковника ОСОБА_2 та КЕВ, в особі начальника Харківського КЕУ підполковника ОСОБА_3 . Бірюцького було укладено договір № 303 (далі договір) спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном, відповідно до якого ОСОБА_1 надає військовій частині НОМЕР_1 можливість на спільне тимчасове безоплатне користування нерухомим майном ОСОБА_1 житлові приміщення, загальною площею 745,20 кв.м., розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,15 Га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8 зворотній бік 10).

Відповідно до п. 3.2. 3.4. договору КЕВ зобов`язана відшкодувати ОСОБА_1 всі витрати за комунальні послуги за договорами відшкодування комунальних послуг, які були отримані військовою частиною НОМЕР_1 за час дії цього договору. Відшкодування за спожиті комунальні послуги військовою частиною НОМЕР_1 сплачуються КЕВ, на підставі укладених договорів на відшкодування окремо за кожним видом наданих комунальних послуг (електричної енергії, водовідведення, водопостачання, теплової енергії або природного газу, вивіз ТБО) за відповідним пакетом документом до них. КЕВ не відповідає за зобов`язаннями військової частини НОМЕР_1 крім тих зобов`язань, що визначені і цьому договорі.

Сторони у договорі узгодили, що відшкодування ОСОБА_1 вартості комунальних послуг, що спожиті військовою частиною НОМЕР_1 у процесі виконання цього договору (п. 8.2.). За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України (п. 9.1.). Дія цього договору відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, з 10.05.2024 до 31.12.2024 включно, але не довше дії воєнного стану (п. 10.1.). Умови цього договору зберігають силу протягом усього строку дії цього договору (п. 10.2.).

10.05.2024 ОСОБА_1 передав, а військова частина НОМЕР_1 прийняла житлові приміщення, загальною площею 745,20 кв.м., розташовані на земельній ділянці загальною площею 0,15 Га за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приймання-передавання нерухомого майна, згідно з договором тимчасового безоплатного використання, підписаного ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира військової частини полковника ОСОБА_2 (а.с. 10 зворотній бік).

У період з 01.10.2024 до 31.12.2024 військова частина НОМЕР_1 спожила електричну енергію за лічильником № 340339, показники лічильника електричної енергії склали 5 685 квт, відповідно до акта фіксації лічильника електричної енергії до договору про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії (а.с. 14).

Так, у період з 01.10.2024 до 31.12.2024 загальна сума відшкодування витрат за спожиту електричну енергію становить 24 559,20 грн (з 01.10.2024 до 31.10.2024 складає 5 114,88 грн; з 01.11.2024 до 30.11.2024 складає 10 743,84 грн; з 01.12.2024 до 31.12.2024 складає 8 700,48 грн), що підтверджується актом виконаних робіт до договору про відшкодування витрат про спожиту електричну енергію та за послуги з розподілу електричної енергії/перетікання реактивної енергії (а.с. 13 зворотній бік).

У зв`язку з невиконанням обов`язку щодо компенсації витрат за комунальні послуги ОСОБА_1 14.02.2025 направив КЕВ вимогу про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію у розмірі 24 559,20 грн (а.с.15).

14.05.2025 ОСОБА_1 отримав відповідь від КЕВ щодо неможливості передання до органу Казначейства України доручення про здійснення платежу згідно вимогою ОСОБА_1 від 14.02.2025 за договором № 303 від 10.06.2025 (а.с. 15 зворотній бік 16).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , військова частина НОМЕР_1 , в особі командира військової частини полковника ОСОБА_2 та КЕВ, в особі начальника Харківського КЕУ підполковника ОСОБА_3 . Бірюцького уклали договір № 303 спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном, що підтверджується підписами останніх та наявності печаток. Згідно з умовами договору сторони узгодили, що користування майном здійснюється безоплатно (п. 3.1. договору), відповідач зобов`язується відшкодувати вартість комунальних послуг (п. 3.2. договору). Тобто між сторонами склались правовідносини позички (майно передано у користування безоплатно), а користувач зобов`язується відшкодувати вартість комунальних послуг, що за своєю суттю не є платою за користування. Указані обставини не заперечувались сторонами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач не дотримувався умов договору, внаслідок чого в останнього у період з 01.10.2024 до 31.12.2024 утворилась заборгованість за постачання електричної енергії у сумі 24 559,20 грн. Указану обставину відповідач не заперечував (наявність заборгованості). Розмір вартості спожитої електричної енергії сторони узгодили в акті виконаних робіт і відповідач його не заперечував ні у відзиві, ні в судовому засіданні.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання за договором спільного тимчасового безоплатного користування нерухомим майном, передавши у тимчасове користування військовій частині НОМЕР_1 житлові приміщення, однак в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію.

Посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування щодо оплати за отримані військовою частиною послуги та відсутність коштів суд визнає необґрунтованим з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) зазначив, що у межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Також Європейський суд з прав людини у справі "Бакалов проти України" та у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Указаного висновку притримується і Верховний Суд, зокрема у постанові Великої Палати від від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16 суд наголосив, що сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Отже, відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, що посилання відповідача на відсутність коштів у передбаченому фінансуванні не може бути підставою для відмови у задоволенні обґрунтованих вимог позивача, а тому такі доводи суд відхиляє, як необґрунтовані.

Висновки за результатами розгляду заяви

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за спожиту електричну енергію у розмірі 24 559,20 грн.

Судові витрати

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 969 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 49, 141, 223, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (, адреса: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) компенсацію за спожиту електричну енергію розмірі 24 559 (двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок.

3. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харків (, адреса: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд. 61) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплаті судового збору у розмірі 969 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 07.07.2025.

Суддя Роман ВІТЮК