Справа № 405/3657/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2025 селище Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Кіровоградської області Максимович І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» Давидова Сергія Євгенійовича про зобов`язання відновити електропостачання,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до та ОСОБА_2 відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» Давидова Сергія Євгенійовича про зобов`язання відновити електропостачання шляхом зобов`язання начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» Давидова Сергія Євгенійовича або відповідальної особи відновити електропостачання до його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до рішення суду.

В обгрунтування заяви заявник зазначає, що він звернувся до суду з позовом до начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» Давидова С.Є. щодо незаконного від`єднання від електромережі його житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого він є. На даний час за розпорядженням відповідача було незаконно від`єднано його житловий будинок від електромережі, від електропостачання, де проживає його хвора мати (онкозахворювання) похилого віку, лишивши їх життезабезпечувального ресурсу, права на повноцінне життя, чим порушив його Конституційні права, закріплені у статтях 3,5,13, 27, 95, 142 Конституції України та міжнародними договорами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, предмет та підстави пред`явленого позову, обсяг заявлених вимог, приходжу до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно з п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить зобов`язати начальника Олександрівських ЕМ ПрАТ "Кіровоградобленерго" Давидова Сергія Євгенійовича або відповідальну особу відновити електропостачання в його житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позовна вимога про зобов`язання відновити електропостачання в вищезазначеному житловому будинку аналогічна вимозі про забезпечення позову.

Таким чином, вимога про забов`язання відновити електропостачання є предметом спору, який буде вирішуватися при розгляді позовної заяви та не може бути видом забезпечення позову, в порядку визначеному статтею 150 ЦПК України.

Враховуюче наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 149-153, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Начальника Олександрівських ЕМ відокремленого підрозділу ПРАТ «Кіровоградобленерго» Давидова Сергія Євгенійовича про зобов`язання відновити електропостачання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Кропивницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.В. Максимович