Провадження № 22-ц/4808/834/25
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач): Василишин Л. В.,

суддів: Баркова В. М., Максюти І. О.,

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» адвоката Тараненка Артема Ігоровича на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2025 року, ухвалене в складі судді Домбровської Г. В. в місті Івано-Франківську, у справіза позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2024 року представник ТОВ «ФК «Ейс» - Тараненко А. І. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 643206476 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідачка за допомогою мережі Інтернет перейшла на офіційний сайт товариства, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, в подальшому подала заяву на отримання коштів, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів тощо.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 20700,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме: перерахувало відповідачці кошти у розмірі, встановленому кредитним договором на його банківську картку № НОМЕР_1 . Водночас відповідачка своїх зобов`язань щодо повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача також зазначав про те, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 та додаткові угоди до договору факторингу, які продовжили строк дії договору до 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року на загальну суму 52314,40 грн згідно із реєстром прав вимоги. Реєстр прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року підписано сторонами після укладення кредитного договору.

Окрім цього, 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчувався 31 грудня 2024 року. Відповідно до умов договору з урахуванням реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 47314,40 грн.

В подальшому, а саме 17 липня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 17/07/2024, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 47314,40 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року в розмірі 47314,40 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2025 року позов ТОВ «ФК «Ейс» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року у розмірі 22253,80 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 18589,90 грн, відсотки за користування кредитом за період з 31 листопада 2021 року по 30 грудня 2021 року 3663,90 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1139,25 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

Представник ТОВ «ФК «Ейс» - адвокат Тараненко А. І. на рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за процентами у заявленому товариством розмірі подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не врахував, що на дату закінчення 30-денного строку кредиту відповідачка не сплатила заборгованість за кредитом, а тому відбулася автопролонгація строку кредитування на 90 днів. З огляду на це, висновки суду першої інстанції про те, що товариство не надало доказів того, що мало місце продовження строку кредитування та нібито необґрунтоване нарахування відсотків після закінчення строку кредитування є безпідставними та спростовуються умовами договору, на які відповідачка беззаперечно погодилася. Алгоритм нарахування заборгованості узгоджений кредитним договором, зокрема, в період з 30 листопада 2021 року по 30 грудня 2021 року нарахування процентів здійснювалося за дисконтною процентною ставкою та в цей період ОСОБА_1 частково виконувала зобов`язання за кредитним договором, а саме: 30 грудня 2021 року в частині погашення процентів за користування кредитними коштами сплатила 3663,90 грн та в частині погашення заборгованості за тілом кредиту сплатила 2110,10 грн. В подальшому 09 березня 2023 року відповідачка здійснила платіж у розмірі 5000 грн, тобто вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Враховуючи, що внесений відповідачкою платіж був недостатнім для повного погашення заборгованості, кошти були розподілені кредитором у чіткій відповідності до встановленої договором черговості. Отже, наведене вказує на те, що 30 грудня 2021 року відповідачка продовжила дисконтний період, шляхом оплати всіх фактично нарахованих відсотків, а тому в період з 31 грудня 2021 року по 29 січня 2022 року відсотки нараховувалися за індивідуальною процентною ставкою відповідно до п. 1.9.2, тобто за ставкою 1,98 процентів в день від суми кредиту. Згодом, оскільки відповідачка борг не погасила, відбулось перерахування процентів відповідно до п. 1.9.3 та з 30 січня 2022 року нарахування за користування кредитними коштами розпочалося за базовою процентною ставкою 2,98 (пункт 1.12.2 договору).

Представник апелянта також зазначав, що 04 березня 2022 року та 08 квітня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» зменшило суму нарахованих відсотків у розмірі 3877,86 грн та 553,98 грн у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, а на період з 11 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року товариство частково звільнило клієнтів від зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитними коштами, шляхом зменшення ціни та загальної вартості послуг товариства в сторону покращення для клієнта. Наступні фактори уже жодних нарахувань не здійснювали.

Отже, зазначене, на думку представника апелянта, свідчить про правомірність нарахування відсотків та помилковість висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, представник ТОВ «ФК «Ейс» - адвокат Тараненко А. І. просив рішення суду в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року в розмірі 47314,40 грн. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» 18056 грн судових витрат понесених в суді першої та апеляційної інстанцій у вигляді сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та 3633,60 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.

Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ТОВ «ФК «Ейс» судова повістка була надіслана судом в його електронний кабінет.

Відповідачка ОСОБА_1 була повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд уважає, що неявка учасників справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, є такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

30 листопада 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії № 643206476 у формі електронного документа, за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 20700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.7. договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 30 грудня 2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Відповідно до п.1.8. договору, сторони погодили, що встановлений в п.1.7. договору дисконтний період та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Вказаний договір кредитної лінії № 643206476 від 30 листопада 2021 року підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV6P54G, який відправлено на номер телефону НОМЕР_2 30 листопада 2021 року о 14:47:56, що був введений 30 листопада 2021 року о 15:30:46.

У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 30 листопада 2021 року зазначені персональні дані позичальника ОСОБА_1 , дата укладення договору 30 листопада 2021 року, сума кредиту 20700 грн, строк кредиту 30 днів, номер карти позичальника 4731-21ХХ-ХХХХ-1034.

Факт перерахування коштів у сумі 20700 грн на вказану відповідачкою у заявці на отримання грошових коштів в кредит банківську карту підтверджується платіжним дорученням № c571e1b1-932d-4df0-b16d-f2cfc93b7668 від 30 листопада 2021 року та довідкою № 07_1/2024, складеною начальником Департаменту підтримки масових платежів, платіжних систем та готівкового обігу АТ КБ «Приватбанк».

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчувався 28 листопада 2019 року. Додатковими угодами укладеними між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» № 19 від 28 листопада 2019 року, № 26 від 31 грудня 2020 року, № 27 від 31 грудня 2021 року, строк дії договору № 28/1118-01 продовжено, зокрема до 31 грудня 2022 року.

Відповідно до умов договору № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

У витязі з реєстру прав вимоги № 175 від 05 травня 2022 року під порядковим номером 53034 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 643206476, дата кредитного договору 30 листопада 2021 року, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 18589,90 грн, заборгованість по відсоткам 33724,50 грн, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 52314,40 грн.

23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії якого закінчувався 31 грудня 2024 року. Предметом зазначеного договору факторингу є відступлення права вимоги, що зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п. 4.1.).

У витязі з реєстру прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року під порядковим номером 3709 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 643206476, дата кредитного договору 30 листопада 2021 року, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 18589,90 грн, заборгованість по відсоткам 28724,50 грн, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 47314,40 грн.

17 липня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали Договір факторингу № 17/07/24, відповідно до умов договору фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі божників, який формується згідно з додатком № 1 є невід`ємною частиною договору.

У витязі з реєстру боржників до договору факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року під порядковим номером 798 зазначено боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 643206476, дата кредитного договору 30 листопада 2021 року, заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 18589,90 грн, заборгованість по відсоткам 28724,50 грн, загальна заборгованість (сума відступленої грошової вимоги) 47314,40 грн.

Актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року, укладеним ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», підтверджується прийняття фактором реєстру боржників в кількості 1000, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношення до боржників стосовно заборгованостей. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору факторингу № 17/07/24 від 17 липня 2024 року, будь-яких зауважень до зазначеного реєстру немає (а.с. 81).

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року сума до сплати станом на 28 квітня 2022 року ОСОБА_1 становить 52314,40 грн.

Згідно із розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року сума до сплати станом на 05 травня 2022 року ОСОБА_1 становить 52314,40 грн. Станом на 09 березня 2023 року сплачено 5000 грн за процентами. Відповідно до виписки з особового рахунка заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року перед ТОВ «ФК «Ейс» складає 47314,40 грн.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною другою статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунтком 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідачки лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

Як правильно встановлено судом, відповідачка підписала запропоновану позивачем угоду, у спосіб узгоджений сторонами, частково погашала борг, однак допустила заборгованість, що є підставою для задоволення вимог у частині тіла кредиту у сумі 18589,90 грн.

В частині вирішення позову щодо стягнення процентів, суд виходив з того, що відповідачка в порядку визначеному пунктом 1.8. договору не продовжила Дисконтний період, а з ним і строк кредитування в цілому, тому проценти, передбачені п.1.9, 1.9.2 договору не підлягають до застосування.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду виходячи з наступного.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до п. 1.7. договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі Дисконтний період), а саме до 30 грудня 2021 року. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.

Також, відповідно до п.1.8. договору, сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору дисконтний період та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.

Суд досліджуючи дану обставину на підставі наведеного пункту договору, дійшов висновку про те, що відповідачка не продовжила строк кредитування, оскільки сплативши повну суму процентів не активувала функцію продовження строку дисконтного періоду - не здійснила відповідну дію у особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, на аркуші справи № 33 міститься довідка, видана позивачем «Щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», якою товариство констатує, що позичальник ОСОБА_1 продовжила строк кредитування, оплативши 30 грудня 2021 року 3664,3 грн процентів та їй продовжено строк кредитування на 30 днів до 29 січня 2022 року.

З огляду на це, відповідно до п.1.9. договору сторони погодили, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку:

виключно на період строку, визначеного в пункті 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 215,35 процентів річних, що становить 0,59 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним (пункт 1.9.1. договору);

за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах пункту 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в пункті 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець за своїм вибором може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті (пункт 1.9.2. договору);

якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому пунктом 1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене, та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за цим договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду, є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах пункту 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду виключно за умови, якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору (пункт 1.9.3 договору).

Згідно з пунктом 1.11. договору основна сума кредиту має бути повернута не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі, якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах пункту 1.12. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами пункту 1.12.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути основну суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.

Відповідно до пункту 1.12. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах:

зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (пункт 1.12.1. договору);

з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним (пункт 1.12.2. договору).

Згідно з пунктом 1.13. договору проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (пункт 5.1. договору).

При цьому, сторони узгодили в п.5.2, п. 5.3. договору, що строк дії цього договору обчислюється з моменту підписання його цифровим підписом та до закінчення строку надання Кредиту визначеного п.1.7. договору . Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження передбачених п.1.8.та п. 1.12.1 договору. У будь якому разі, зобов`язання діє до повного його виконання. Проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір кредитної лінії № 643206476 від 30 листопада 2021 року підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV6P54G, який відправлено на номер телефону НОМЕР_2 30 листопада 2021 рокуо 14:47:56, що був введений 30 листопада 2021 року о 15:30:46.

Факт перерахування коштів у сумі 20700 грн на вказану відповідачкою у заявці на отримання грошових коштів в кредит банківську карту підтверджується платіжним дорученням № c571e1b1-932d-4df0-b16d-f2cfc93b7668 від 30 листопада 2021 року та довідкою № 07_1/2024, складеною начальником Департаменту підтримки масових платежів, платіжних систем та готівкового обігу АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач окрім оплати процентів 30 грудня 2021 року у сумі 3664,3 грн на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сплатила також частково заборгованість у сумі 5000 грн 09 березня 2023 року ТзОВ «Таліон Плюс», що вказує на здійснення дій спрямованих на погашення боргу.

Отже, апеляційний суд приходить висновку, що апелянтом доведено підставність нарахованих відсотків за виданим кредитом у сумі 28724,50 грн. Суд першої інстанції наведенего не врахував під час вирішення спору, тому рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Щодо судових витрат

Статтею 382 ЦПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Встановлено, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а за подання апеляційної скарги - 3 633,60 грн. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, вказані витрати необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Крім того, представник ТОВ «ФК «Ейс» у позовній заяві та апеляційній скарзі просив суд стягнути з відповідачки на користь товариства витрати на правову допомогу.

Згідно з частиною першою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На обґрунтування заявленого розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано копію договору про надання правничої допомоги № 26/07/24-01 від 26 липня 2024 року, укладеного між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК «Ейс», із протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 26/07/24-01 від 26 липня 2024 року, який є додатком до договору, додаткову угоду № 4 до договору про надання правничої допомоги № 26/07/24-01 від 26 липня 2024 року, а також акт прийому-передачі наданих послуг від 26 липня 2024 року на загальну суму 6000 грн. На підтвердження заявленого розміру витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції представником позивача додатково подано акт прийому-передачі наданих послуг від 30 квітня 2025 року на загальну суму 6000 грн.

Отже, представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді першої та апеляційних інстанцій, а тому, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову та апеляційної скарги, такі витрати необхідно стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Ейс». Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» адвоката Тараненка Артема Ігоровича задоволити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення.

ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 643206476 від 30 листопада 2021 року в розмірі 47314,40 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн, понесені в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати зі сплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3633,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн за перегляд справи в апеляційній інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, а у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 09 липня 2025 року.

Суддя-доповідач: Л. В. Василишин

Судді: В. М. Барков

І. О. Максюта