ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/815/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 9075,99 грн., витрати за надання правової допомоги в розмірі 4000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205637853, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 .

30.04.2022 в м. Києві на перехресті вул. Переяславської та І.Богуна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2022 відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, за ст. 124 КУпАП. В результаті зазначеної ДПТ з вини ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 .

На дату настання вказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205637853

14.09.2022 позивач отримав повідомлення про ДТП та 28.12.2022 заяву про страхове відшкодування.

Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ЦВ/22/3743, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь власника транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , страхове відшкодування у розмірі 9075,99 грн.

Зазначив, що у відповідності до п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягнення виплачене страхове відшкодування у розмірі 9075,99 грн.

На підставі викладено просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались відповідачу на адресу її місця реєстрації та була одержана відповідачем 29.04.2025, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205637853, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 .

30.04.2022 в м. Києві на перехресті вул. Переяславської та І.Богуна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок вказаної ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2022 відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді, за ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП. В результаті зазначеної ДПТ з вини ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 .

На дату настання вказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена в ТДВ СК «Альфа-Гарант», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205637853

14.09.2022 позивач отримав повідомлення про ДТП та 28.12.2022 заяву про страхове відшкодування.

Відповідно розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ЦВ/22/3743, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено на користь власника транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , страхове відшкодування у розмірі 9075,99 грн.

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦПК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Оскільки водій транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що встановлено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2022, а ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувало власнику пошкодженого автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , завдану шкоду, пов`язану із ремонтом транспортного засобу в розмірі 9075,99 грн., тому у нього виникло грошової право вимоги до відповідача.

Таким чином, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в порядку зворотної вимоги з відповідача на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» в сумі 9075,99 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».

Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивачем надано витяг з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, укладений між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та Адвокатським Бюро «Грідін і Партнери», завдання-доручення № 241 до договору про надання правничої допомоги від 14.09.2019, детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14.05.2019, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, платіжну інструкцію в національній валюті від 31.07.2023 №37438, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., що документально підтверджено матеріалами справи.

В зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 979, 988, 993, 1191 ЦК України, та ст. 3, 10, 11, 16, 77, 78, 82, 141, 142, 200, 263-265, 267, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» () сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 9075,99 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 10.07.2025

Суддя В.Л. Котвицький