Справа № 450/142/24 Провадження № 2-п/450/7/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

за участю заявника (відповідача) ОСОБА_1

представника заявника (відповідача) Захарчука Я. В.

представника позивача Куксова В. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Захарчук Ярослав Володимирович про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року по цивільній справі № 450/142/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, разом з заявою про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву мотивує тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено, однак що відповідачу не було відомо про розгляд справи №450/142/24, що призвело до ухвалення заочного рішення Пустомитівським районним судом м. Львова від 12.06.2024 без його участі. Відповідач не отримував судових повісток, не був присутній на жодному судовому засіданні та не отримував копії заочного рішення до 27.01.2025, коли йому його передав представник. У зазначений період відповідач перебував у довготривалому відрядженні, працюючи водієм по всій території України, через що фактично не проживав за місцем реєстрації. Крім того, відповідач не укладав договору з адвокатом Карпінською О.Б. і не уповноважував її на представництво в суді, отже клопотання, подане нею, не може вважатися поданим в його інтересах. У матеріалах справи відсутні достовірні докази належного повідомлення відповідача про судовий розгляд, а рекомендовані відправлення повертались суду без вручення. Оцінюючи зміст заочного рішення, відповідач вважає його необґрунтованим: долучені позивачем розписки не підтверджують факту отримання від неї коштів у борг у сумі 74 000 євро. Вони не містять ані обставин передачі грошей, ані умов договору позики. Крім того, між сторонами існували особисті (цивільно-шлюбні) відносини, що також має значення для юридичної оцінки взаємин. Відповідач має намір надати суду свої заперечення та пояснення по суті позовних вимог. У зв`язку з цим просить скасувати заочне рішення Пустомитівського районного суду м. Львова від 12.06.2024 року, призначивши справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

06.03.2025 року на адресу суду від представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Куксова В. Г. надійшли заперечення на заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду, обґрунтовуючи таке тим, що відповідач був належно повідомлений про розгляд справи - як особисто, так і через уповноваженого представника, адвоката Карпінську О.Б., яка діяла на підставі належно оформленого ордера, відповідно до вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України. Вона брала участь у справі, подавала клопотання та знайомилася з матеріалами. Твердження про відсутність договору з адвокатом Карпінською є безпідставним, оскільки жодних належних доказів, таких як вирок суду або інший офіційний документ про неправомірне представництво, не надано. Саме лише заперечення відповідача не є належним доказом. Судові повістки були направлені за адресою реєстрації відповідача та повернуті з відміткою про відсутність за місцем проживання. Згідно ч. 4 ст. 128 ЦПК України, така відмітка прирівнюється до належного вручення. Не подання відзиву на позовну заяву не є підставою для скасування рішення, оскільки це - право, а не обов`язок відповідача (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). У заяві не наведено нових або істотних доказів, які могли б вплинути на правильність вирішення справи. Посилання на нібито відсутність передачі коштів є голослівним, оскільки розписки містять зобов`язання відповідача повернути кошти, що свідчить про факт їх отримання. Недоліки форми боргової розписки не свідчать про недійсність зобов`язання. Закон дозволяє укладати договір позики у простій письмовій формі, і відсутність дати повернення не впливає на дійсність договору (ст. 530 ЦК України). Також вказує, що заява не містить жодних поважних причин для неявки відповідача або його представника, як того вимагає ст. 288 ЦПК України для перегляду заочного рішення, а тому просить від відмовити у задоволенні такої.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Куксов В. Г. в судовому засіданні пояснив, що підстав для перегляду заочного рішення немає, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, зокрема і через уповноваженого представника - адвоката Карпінську О.Б., яка діяла на підставі чинного ордера, подавала клопотання і брала участь у процесі. Заперечення щодо відсутності договору є бездоказовими. Розписки підтверджують наявність боргу, а обставини, викладені у заяві, не мають істотного значення. А тому, вважає, що така задоволенню не підлягає, просить суд відмовити у перегляді заочного рішення Пустомиітвського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Захарчук Я. В. в судовому засіданні наполягав на тому, що заочне рішення ухвалено без участі відповідача, що порушує його право на захист, відсутність у адвоката - Карпінської О. Б. повноважень на представництво інтересів відповідача, оскільки договір із ним не укладався. Розписки не підтверджують передачу коштів, тому борг є сумнівним, а тому, враховуючи також наведене у заяві про перегляд заочного рішення, є всі підстави для задоволення такої, просить суд призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позицію свого представника, пояснив, що у період розгляду справи перебував у тривалому відрядженні та не мав можливості брати участь у засіданнях. Повідомлень про справу не отримував, ордер на адвоката не підписував, коштів у позивачки не позичав, її звернення до суду із даними вимогами стало для нього несподіванкою.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до наступних висновків :

згідно до ч. 1ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до ч. 3ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року у цивільній справі № 450/142/24, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 74 000, 00 (сімдесят чотири тисячі) Євро, а також 15 140, 00 (п`ятнадцять тисяч сто сорок гривень 00 копійок) судового збору.

В силу ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, за вимогами ст. 288 ЦПК України суд скасовує заочне рішення лише за наявності підстав, зокрема якщо відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

12.01.2024 року на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до вимог якої позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 74 000, 00 (сімдесят чотири тисячі) Євро заборгованості за розписками.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.01.2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2024 року о 10:00 год., така разом із позовною заявою була скерована поштою відповідачу ОСОБА_1 14.02.2024 року рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення/виплату поштового переказу за його адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 (згідно Відповіді з ЄДДР № 406185 від 15.01.2024 року), яке повернулось на адресу суду 20.02.2024 року із відміткою у довідці про причини повернення/досилання, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Також відповідачу у даній справі направлялась судова повістка про виклик до суду на 17.04.2024 року о 11:00 год. рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення/виплату поштового переказу за його адресою реєстрації місця проживання, однак така повернулась на адресу суду 22.03.2024 року із відміткою у довідці про причини повернення/досилання, що адресат відсутній за вказаною адресою.

17.04.2024 року о 10:10 год в системі документообігу суду було зареєстровано за вх. № ЕП-1209/24 клопотання про відкладення судового засідання та ознайомлення з матеріалами справи від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Карпінської О. Б., яка діяла в його інтересах на підставі Ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1275835 від 17.04.2024 року на підставі: договору про надання правової допомоги № 16-04/24-02 від 16.04.2024 року, у Пустомитівському районному суді Львівської області, зокрема у вказаному клопотанні зазначає, що договір про надання правової допомоги між нею та ОСОБА_1 , було укладено лише 16.04.2024 р., а тому просить надати час для вивчення матеріалів справи № 450/142/24 задля здійснення висококваліфованого захисту та представництва інтересів особи, долучила також копію свого Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1282 від 24.01.2008 року.

17.04.2024 призначено справу до судового розгляду на 12.06.2024 року о 12:00 год.

19.04.2024 року була сформована судова повістка про виклик до суду Заворітного Ю. В. на вищевказану дату, така була доставлена до електронної скриньки: ІНФОРМАЦІЯ_1 того ж дня о 14:26:19, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа, наявної в матеріалах цивільної справи № 450/142/24.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно приписів ч. 1, ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У той же час, ч. 4 ст. 62 ЦПК України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

Згідно приписів статті 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

На виконання вищезазначених вимог, в матеріалах справи наявний Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1275835 від 17.04.2024 року, Заворітному Ю. В. на підставі договору про надання правової допомоги № 16-04/24-02 від 16.04.2024 року, у Пустомитівському районному суді Львівської області адвокатом Карпінською Оленою Борисівною (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1282 від 24.01.2008 року, копія якого теж наявна при матеріалах справи). Вказано також, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

У той же час, п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У даному випадку, суд обґрунтовує, що повідомлення представника (адвоката) відпвоідача у справі, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду Заворітного Ю. В. на 12.06.2024 року о 12:00 год (дата документу - 19.04.2024 року) є належним повідомленням самої сторони відповідача, оскільки представник діє на підставі наданих повноважень і представляє інтереси відповідної особи, а саме Заворітного Ю. В. Таким чином, направлення такої через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до електронної скриньки адвоката та її доставка 19.04.2024 року вважається належним повідомленням відповідача та його представника про наступне судове засідання у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що: «передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Вимога про надіслання судового рішення через підсистеми ЄСІТС є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС. Надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України. У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.»

Згідно приписів ч. 1, 3, 5, 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов?язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п?ять днів до судового засідання. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур?єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У той же час суд вважає за необхідне зазначити, що приписами п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України встановлено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, наведена норма дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.

Саме такий підхід підтверджується чіткою та послідовною судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що відповідача було повідомлено судом про розгляд справи у вставленому законом порядку.

Додатково, у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6.

Щодо посилань представника заявника про те, що він в період із 27.02.2024 року по 10.01.2025 року не проживав за місцем своєї реєстрації та перебував у довготривалих постійних відрядженнях по території України, оскільки працював водієм на ТзОВ «БЕЙК ФУД», то такі на думку суду не є спроможними з огляду на наступне:

відповідно до положень ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Представник відповідача (заявника) ОСОБА_1 - адвокат Захарчук Я. В. в заяві про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 ЦПК України не надав жодного доказу, в розумінні ст 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи, не був врахований судом під час ухвалення рішення.

А доводи представника відповідача (заявника) про недоліки боргових розписок від 02.05.2023 року та 21.06.2023 року, зокрема у частині відсутності в них ознак отримання коштів, не можуть бути прийняті як достатні підстави для перегляду заочного рішення.

Відповідно до чинного цивільного законодавства, зокрема Цивільного кодексу України, не встановлено вичерпного переліку вимог до форми боргової розписки. Головним юридичним критерієм є зміст документа, з якого повинно вбачатися зобов`язання боржника повернути певну суму коштів. У поданих до суду розписках відповідач прямо зазначає про обов`язок повернути кошти, що є достатньою підставою вважати, що відповідні суми були отримані.

Щодо доводів заявника про відсутність у розписках конкретної календарної дати повернення коштів, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання зобов`язання не визначений, воно має бути виконане у семиденний строк з дня пред`явлення кредитором відповідної вимоги. Такий підхід узгоджується із практикою Верховного Суду та загальними засадами зобов`язального права.

Таким чином, у межах існуючих договірних відносин між сторонами, боргові розписки підтверджують наявність зобов`язання відповідача перед позивачем, а ненадання відповідачем доказів повернення коштів або інших істотних обставин, які б впливали на висновки суду, не дає підстав для скасування заочного рішення.

Суд констатує, що не згода з рішенням суду не є підставою для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неподання суду доказів, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення, унеможливлює встановлення їх наявності та істотності значення для вирішення спору.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Крім того, суд вважає, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а тому заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

А також відповідно до приписів ч.2 ст. 288 ЦПК України відповідач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року в загальному порядку до Львівського апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.260,287,288 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Захарчук Ярослав Володимирович про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року по цивільній справі № 450/142/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу, що у відповідності до ч.2 ст. 288 ЦПК України він має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.06.2024 року в загальному порядку до Львівського апеляційного суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.04.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук