Справа № 536/3114/24
Провадження № 2/536/331/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав посилаючись, що він перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з січня 2024 року проживає з ним та знаходиться на його утриманні і вихованні. Відповідачка не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, не бачиться і не спілкується з донькою, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками.

Просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила.

Треті особи: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання своїх представників не направили, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч.1 ст.164 СК України).

Пунктами 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Установлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 60.

Дитина ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом від 11.07.2024.

Відповідно до Інформації ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 про виконання батьківських обов`язків громадянкою ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_1 щодо неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 навчається у 7-Г класі, за період її навчання у школі, батько ОСОБА_7 систематично відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям доньки та її навчальними досягненнями, відповідально ставиться до своїх обов`язків, підтримує зв`язок з класним керівником особисто та в телефонному режимі. Мати дитини жодного разу не відвідувала батьківські збори, не підтримує зв`язок з класним керівником.

Отже, відповідачка ОСОБА_2 з дитиною не проживає, не спілкується, не відвідує, не цікавиться життям, здоров`ям, матеріально не утримує, виявляючи тим самим свою байдужість до її долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_3 пояснила, що мати не цікавиться її життям, станом здоров`я, успіхами у навчанні, не дарує подарунків на день народження, не купує одяг та речі, зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки зі своїм співмешканцем, піклується про неї лише батько. Спілкуватися з матір`ю вона не хоче, ніяких почуттів до неї не відчуває.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області затвердженого рішенням виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради від 11 березня 2025 року № 62, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" вказується, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б їй виконувати свої батьківські обов`язки не встановлено.

Керуючись ст. 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко