Справа № 487/4708/25
Провадження № 2/487/2599/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2025 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А. в м. Миколаєві, дослідивши на предмет дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2025 позивачі звернулись до суд з вказаним позовом. Просять суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування кв. АДРЕСА_1 та визнати за ними в рівних частинах право власності за набувальною давністю на кв. АДРЕСА_1 . Позов мотивовано тим, що позивачі 11.12.2012 уклали договір купівлі продажу спірної квартири з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та з цього часу постійно проживають у ній та займаються її утриманням. 05.07.2016 рішенням Апеляційного суду Миколаївської області по справі № 487/9280/14-ц за позовом ОСОБА_3 визнано приватизацію спірної квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та скасовано відповідне Свідоцтво про право власності від 06.09.2012 та договір купівлі продажу від 11.12.2012. Рішення мотивовано тим, що приватизація була проведена з порушенням прав ОСОБА_3 . Відповідний на теперішній час у спірній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач ОСОБА_3 , який так до неї і не всилився та жодним чином не приймає участь у її утриманні. Зазначають, що з 2012 вже більше 10 років позивачі відкрито та добросовісно володіють спірною квартирою, яка перебуває у власності територіальної громади. Враховуючи наведене просять задовольнити позов.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.ст. 175, 176, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Звертаючись до суду з позовом позивачем не була зазначена вартість майна на момент звернення, а зазначена ціна позову згідно звіту про оцінку № 4/01-19 від 08.06.2019 в розмірі 80020,00 грн., що не відповідає реальній ринковій ціні на день звернення з позовом до суду.

Згідно сервісу електронного визначення оціночної вартості нерухомого майна і автоматичного формування відповідних електронних довідок Фонд державного майна України (ФДМУ), який є загальнодоступним та відповідно Довідки про оціночну вартість об`єкту нерухомості № 201-10025258 від 10.07.2025 оціночна вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить в середньому 1879061,51 грн.

Таким чином ціна позову складає 1879061,51 грн., яку сторона позивача має зазначити у позові.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах ставка судового збору за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн.).

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної зави не майнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Позивачем ставиться дві вимоги одна майнового (визнання права власності на квартиру) та не майнового характеру (визнання особи такою, що втратила право користування житлом), однак сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., як за одну вимогу майнового характеру та 1211,20 грн. одну вимогу не майнового характеру .

Таким чином, позивачем не сплачений судовий збір, який виходячи із дійсної вартості майна складає 1879061,51 грн.

Враховуючи реальну вартість майна сторона позивачів має зазначити реальну ціну позову та доплатити судовий збір в частині вимоги майнового характеру який за відрахуванням вже сплаченого має становити 13928,80 грн. (15140,00 грн. 1211,20 грн.)

Щодо інших зауважень.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що вона подана без додержання вимог викладених у ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

До позову не додано всіх усіх доказів, що підтверджують обставини викладені в позовній заяві, зокрема договору купівлі продажу.

Також сторона позивачів зазначає, що з 2012 вже більше 10 років відкрито та добросовісно володіють спірною квартирою, яка перебуває у власності територіальної громади. Разом з тим з в позові зазначено, що позивачі набули право власності на майно за договором купівлі продажу 11.12.2012 та втратили його 05.07.2016 після прийняття рішення Апеляційного суду Миколаївської області по справі № 487/9280/14-ц, та відповідно з 05.07.2016 відкрито та добросовісно володіють майном територіальної громади.

Крім того сторона позивача поєднує дві вимоги, щодо визнання особи такою, що втратила право користування житлом та визнання права власності за набувальною давністю на вказане житлове приміщення, які у випадку задоволення позову наберуть чинності одночасно та відповідно відповідач ОСОБА_3 втратить таке право користування лише з дня набрання рішенням чинності, що може свідчить про поспішність вимоги майнового характеру.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху.

Надати стороні позивача строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Лагода