Справа № 464/5688/24 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б. Р.
Провадження № 22-ц/811/335/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леви міста» про відшкодування шкоди, завданої майну фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2024 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леви міста», в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 131 330,00 грн та моральну шкоду у розмірі 35 000,00 грн, а також стягнути витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 13 000,00 грн. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову у розмірі 1 663,30 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 за цією ж адресою. Починаючи з 30 березня 2024 року, в квартирі позивача почали проявлятись перші сліди затоплення, яке тривало до серпня 2024 року. За цей час комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" тричі було проведено обстеження квартири позивача з метою виявлення причини і розміру шкоди, завданої залиттям квартири, про що складено акти про залиття квартири від 10.06.2024 року, від 04.07.2024 року та від 05.08.2024 року. У зазначених актах, складених Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" зазначено, що причиною залиття є неналежний стан системи каналізації, водопостачання та гідроізоляції в квартирі АДРЕСА_2 , що належить відповідачу. Внаслідок залиття належної позивачу квартири, останньому було завдано матеріальну шкоду, яку відповідач добровільно відшкодовувати не бажає попри неодноразові звернення позивача. Відповідно до висновку судового експерта № 05/07-24 від 16 серпня 2024 року по результатах проведення експертного будівельно-технічного дослідження, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 131 330,00 гривень з врахуванням ПДВ. Крім того, позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у довготривалому емоційному стресі, сильних душевних переживаннях з приводу залиття та пошкодження його квартири, яка стала непридатною для її використання без проведення ремонту, що також призвело до необхідності переїзду в орендоване житло.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 131330 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 20000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 13000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1663,30 грн.

28.01.2025 року рішення суду оскаржила представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що у висновку за результатами обстеження квартири позивача ФОП ОСОБА_5 від 08.06.2024 та в Акті обстеження систем водопостачання, водовідведення та опалення ФОП ОСОБА_6 від 20.07.2024 не встановлено причину залиття квартири позивача. Не вказано, які можливі роботи необхідно провести для усунення причин затоплення, крім того, зазначені висновки носять ймовірнісний характер, а відтак, не можуть бути належними і допустимими доказами завдання шкоди саме відповідачем. Щодо Актів про залиття квартири від 10.06.2024, від 04.07.2024 та від 05.08.2024, затверджених головою ОСББ «Леви Міста», то в таких не зазначено чіткої причини залиття квартири. Висновок комісії щодо встановлення вини особи ґрунтується на припущеннях, а до складу комісії з обстеження квартири не входили особи, які володіють спеціальними знаннями (інженер, слюсар, сантехнік тощо). Вважає, що висновок експерта № 05/07-24 від 16.08.2024 не є належним доказом на підтвердження вини відповідача у залитті квартири позивача, оскільки таким не встановлювалися ні причини залиття жилого приміщення, ні вина особи у залитті, а досліджувалася лише вартість відновлювального ремонту, адже лише таке питання було постановлено на вирішення експерта. Встановлення експертом у дослідницький частині висновку того, що потрапляння води в квартиру позивача могло відбуватись з ванної квартири АДРЕСА_2 через суміжну стіну з квартирою АДРЕСА_3 , не може свідчити про винні дії відповідача у спричиненні шкоди. Крім того, питання про з`ясування причини залиття квартири позивача експертом не з`ясовувалося, тобто висновок експерта ґрунтується лише на підставі вищезазначених Актів про залиття квартири, які є неналежними доказами заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем.

Разом з тим, визначаючи розмір завданої моральної шкоди у сумі 20 000 грн, суд першої інстанції належним чином не мотивував такий розмір, та лише обмежився висновком, що таке відшкодування відповідатиме вимогам розумності та справедливості. Вважає, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач також обмежився лише загальними формулюваннями завдання йому моральної шкоди, не надавши належних доказів на її підтвердження. Посилання позивача на те, що внаслідок залиття його квартири він зазнав сильних душевних страждань, перебуває в постійному нервовому напруженні вважає безпідставним, оскільки зазначене не підтверджено належними доказами, якими може бути, зокрема, висновок психологічної експертизи щодо розміру завданої моральної шкоди.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_2 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 проти скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст.386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування заданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є ; втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода ).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Так, ч.2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За загальними правилами деліктних зобов`язань, закріплених ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З аналізу наведеної статті ЦК України вбачається, що відсутність своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло - та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року у справі №643/19078/15 вказав на те, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав №383379742 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до акту про залиття квартири від 10 червня 2024 року, комісією обстежено квартиру АДРЕСА_3 та встановлено, що затоплення не відбувається з верхніх поверхів, бо стелі сухі та не пошкоджені. Судячи з наявних пошкоджень і мокрих стін, встановлено, що затоплення квартири АДРЕСА_3 відбувається з суміжної квартири АДРЕСА_2 , в результаті обстеження якої встановлено неналежний стан системи водопостачання та каналізації у ванній кімнаті - значний застій води в каналізаційній трубі, яка просочується в стіни через негерметичність її стиків та ймовірно відсутність гідроізоляції у ванній кімнаті, оскільки замокання стіни в квартирі АДРЕСА_3 зафіксовано на висоті 175 см від підлоги, що відповідає висоті душової кабіни в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться за цією стіною.

Згідно акту обстеження системи водопостачання, водовідведення та опалення, здійсненого ФОП ОСОБА_6 , у квартирі АДРЕСА_3 (квартира позивача) всі системи водопостачання, водовідведення та опалення є в належному стані. Затоплення квартири АДРЕСА_3 через неналежний стан будь-яких проведених в ній комунікацій виключено. Також, візуальне обстеження квартири показало, що затоплення з верхніх поверхів неможливе, оскільки всі стелі є сухими та не пошкодженими, а найвища точка замокання стін становить 175 см при висоті стін 270 см. Припускається, що затоплення квартири АДРЕСА_3 могло відбуватися з квартири АДРЕСА_2 , в якій за суміжними стінами знаходиться ванна кімната, що є приміщенням з підвищеною вологістю.

Відповідно до акту залиття квартири від 04 липня 2024 року ОСББ "Леви Міста" вбачається, що причиною залиття квартири АДРЕСА_3 є неналежний стан системи каналізації, водопостачання та гідроізоляції в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно проекту будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_6 вбачається, що водопостачання та каналізація за проектом будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку із вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_6 , секції 8 опалення та вентиляція, комунікації в належній позивачу квартирі АДРЕСА_3 знаходяться в протилежній від затоплених стін частині квартири.

Згідно цього ж проекту, у квартирі АДРЕСА_2 загальнобудинковий каналізаційний стояк СТ К1-5 Ф110 відповідно до технічного паспорта на будинок квартирного типу АДРЕСА_6 розташований в стіні між кухнею (приміщення №2) квартири АДРЕСА_3 та ванною (приміщення №6) квартири АДРЕСА_2 . На плані типового поверху з мережами К1, К2 арк.7 проекту будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку з вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_6 секції 8 водопостачання та каналізація вказано, що у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 до загальнобудинкового каналізаційного стояка під`єднані сантехнічні прилади, а саме: умивальник, душова кабіна, унітаз та пральна машина. У ванній кімнаті в суміжних з квартирою АДРЕСА_3 стінах проведені труби холодного та гарячого водопостачання до яких також під`єднані всі сантехнічні прилади квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту ОСББ "Леви Міста" про залиття квартири за адресою АДРЕСА_4 від 05 серпня 2024 року власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 категорично відмовилася допустити комісію для проведення огляду її квартири, комісія не може встановити чи провела вона ремонтні роботи та усунула причину затоплення.

Згідно висновку експерта № 05/07-24 від 16 серпня 2024 року по результатах проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою ОСОБА_3 , вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 131 330,00 гривень (Сто тридцять одна тисяча триста тридцять гривень 00 коп.) з ПДВ.

08 червня 2024 року зі згоди власників квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , разом з комісією ОСББ «Леви Міста», ФОП ОСОБА_5 (компанія "ТЕПЛОВІЗОР ПЛЮС") за допомогою спеціального обладнання: вологоміра Trotec T610 S/N , вологоміра Smart Sensor AS981 S/N б/н, тепловізора Fluke Ti 10 S/N 11080287, відеоендоскопа, механічного манометра тиску, провів обстеження замоклої стіни квартири АДРЕСА_3 , висновки якого зазначені у відповідному акті обстеження від 08.06.2024 року. Зокрема, ФОП ОСОБА_5 зазначив, що в квартирі АДРЕСА_2 в внутрішньоквартирній каналізаційній трубі відбувається значний застій води (тобто вода не стікає в загальну будинкову трубу), яка через негерметичність стиків (про що свідчать повітряні бульбашки на стиках труби виявлені при відеоогляді) просочується в суміжні з квартирою АДРЕСА_3 стіни та в підлогу квартири АДРЕСА_3 . ФОП ОСОБА_5 зазначив, що стики між душовою кабіною, підлогою і стіною зароблені герметиком нещодавно (зі слів орендарів), тобто до того ще і душова кабіна протікала через негерметичні стики.

Також, комісія дослідила, що ймовірно у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 повністю відсутня гідроізоляція, оскільки внаслідок проведення замірів вологості з відеофіксацією, зафіксовано замокання стін в коридорі і в кухні в квартирі АДРЕСА_3 (саме в тих місцях, де з іншої сторони прилягає душова кабіна квартири АДРЕСА_2 ) на висоті 175 см від підлоги (висота душової кабіни становить 195 см), що свідчить, що вода з душової кабіни просочується до квартири АДРЕСА_3 через стики в плитці на стінах та підлозі ванної кімнати квартири АДРЕСА_2 . Також, ФОП ОСОБА_5 було проведено заміри вологості в квартирі АДРЕСА_3 і встановлено значне замокання стіни від підлоги по ліву руку від входу в квартиру (де в квартирі АДРЕСА_2 знаходиться умивальник і примикає душова кабіна однією стороною), у квартирі АДРЕСА_3 це коридор. Найвища точка замокання знаходиться на висоті 175 см від підлоги, зона правої сторони дзеркала. Також ФОП ОСОБА_5 зазначив, що повз цю стіну в коридорі квартири АДРЕСА_3 проходить труба холодного водопостачання. Перевірка труби показала, що вона є повністю герметична. Будь - яких інших комунікацій в коридорі квартири АДРЕСА_3 немає. Також відсутні на кухні квартири АДРЕСА_3 відсутні будь-які комунікації в лівій стіні та під нею (де в квартирі АДРЕСА_2 примикає душова кабіна іншою стороною, а також розміщений унітаз).

Крім того, в доповнення до Висновку від 08.06.2024 року ФОП ОСОБА_5 надав суду заяву від 25.10.2024 року, засвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С.В., в якій повідомив, що за результатами діагностики в квартирі АДРЕСА_3 , в якій затоплена стіна, не виявлено жодних проблем з системами водопостачання, водовідведення та каналізації. Що стосується квартири АДРЕСА_2 , яка є суміжною до квартири АДРЕСА_3 , то відеодіагностика показала, що в каналізаційній трубі значний застій води (50% діаметру труби), що означає, що вода не стікає в загальнобудинкову трубу, а залишається у квартирній трубі, а відтак, волога через негерметичні стики просочується в суміжну з квартирою АДРЕСА_3 стіну та підлогу в квартирі АДРЕСА_3 . Також, заміри вологості в квартирі АДРЕСА_2 показали підвищену вологість на правій стіні, де розташована душова кабіна і умивальник і, яка є суміжною з квартирою АДРЕСА_3 . В квартирі АДРЕСА_3 підвищена вологість зафіксована на цій же стіні (в квартирі АДРЕСА_3 це ліва стіна коридору) на максимальній висоті 175 см, підлогове покриття під цією стіною також мало підвищену вологість. Крім того, в квартирі АДРЕСА_3 стіна на кухні ліворуч також мала підвищену вологість (за цією стіною розміщена друга частина душової кабіни та унітаз в квартирі АДРЕСА_2 ). ФОП ОСОБА_5 у наданій заяві зазначив, що в результаті детального обстеження двох квартир та аналізу отриманих даних, прийшов до однозначного висновку, що затоплення квартири АДРЕСА_3 відбувається з суміжної квартири АДРЕСА_2 через неналежний стан каналізаційної системи в квартирі АДРЕСА_2 . У своєму висновку від 08.06.2024 року він зазначив, що неналежний стан каналізаційної системи є однією з причин залиття, оскільки це може бути не єдина причина затоплення квартири АДРЕСА_3 з квартири АДРЕСА_2 . Ще однією причиною затоплення сіни квартири АДРЕСА_3 міг бути неналежний стан душової кабіни в квартирі АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що акти про залиття квартири АДРЕСА_3 від 10.06.2024 р., від 04.07.2024 р. та 05.08.2024 р., складені та підписані членами комісії після обстеження квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_7 , та містять усі необхідні дані та відомості.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем належними доказами підтверджено залиття його квартири з вини відповідача, яка не забезпечила належний монтаж та експлуатацію сантехнічних приладів, що знаходяться у ванній кімнаті її квартири, що призвело до залиття суміжної стіни квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_3 зі сторони ванної кімнати позивача. Причини залиття були встановлені на підставі актів про залиття, які містять інформацію про подію, яка відбулася, наслідки такої події, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Складений акт відповідає за формою та змістом вимогам, визначеним Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Разом з тим, відповідачем не надано жодного доказу на спростування її вини у заподіянні шкоди майну позивача, як і доказів того, що шкода була спричинена не з її вини.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 522/22726/15-ц (провадження № 61-25847св18).

Надаючи оцінку запереченням відповідача стосовно розміру збитків позивача від пошкодження його майна, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено розмір матеріальної шкоди власника квартири на підставі експертної оцінки, який відповідачкою не спростовано.

Таким чином, оскільки відповідач не спростувала належними та допустимими доказами як відсутність своєї вини у залитті квартири позивача, так і розмір матеріальної та моральної шкоди, завданої позивачу з її вини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 .

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного йому майна та перенесені у зв`язку з цим стресові ситуації, пов`язані з неодноразовими залиттями, викликами спеціалістів для встановлення причини залиття, а також поведінкою відповідача, яка не сприяла встановленню причини залиття та відмовилася відшкодувати шкоду в добровільному порядку.

Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди в розмірі 20000 грн відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, оскільки судом було враховано обсяг переживань позивача у зв`язку неодноразовим завданням шкоди його майну внаслідок несправності сантехнічних приладів в квартирі відповідача, необхідністю вимушених змін в його житті, та такий змушений був вживати додаткових зусиль для організації свого життя.

Доводи ж апелянта, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду щодо їх оцінки.

Отже, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, визначився з характером спірних правовідносин та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 липня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра