Справа № 216/4546/23
провадження 2-з/216/22/25
УХВАЛА

іменем України

07 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

присяжних: Наугольнової Т.О.,

Зубенка М.В.,

секретаря судового засідання Радочин Д.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім.

30 червня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подала суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості нежитлове приміщення (ювелірний салон ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , право власності №996 від 17.10.2001 року, що зареєстроване за ОСОБА_4 , інше нерухоме чи рухоме майно (за наявності). Також просили зобов`язати відповідні реєстраційні органи внести запис про арешт майна у Державний реєстр речових прав.

Заява обґрунтована тим, що 22 лютого 2024 року начальник штабу військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_5 надав відповідь № 1314/2/56/71/12-71, з якої вбачається, що ОСОБА_4 міг перебувати в районі хутора Кривого, Корочанського району Бєлгородської області рф, а запити щодо його місцезнаходження передано міжнародним організаціям для уточнення та з метою подальшої процедури ідентифікації особи.

У тому ж документі зазначено, що всі електронні носії, ЕЦП, доступи до електронного банкінгу, ЄСІТ (Електронний суд), які належали ОСОБА_4 , можуть перебувати під контролем російської розвідки або спецслужб фсб, що унеможливлює достовірне волевиявлення особи щодо розпорядження своїм майном.

17.06.2025 року заявникам стало відомо, що ювелірний салон ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виставлено на продаж.

Враховуючи викладене на думку заявника це свідчить про можливу спробу незаконного відчуження майна особи, яка перебуває у статусі зниклої. У разі продажу вказаного об`єкта буде порушено майнові інтереси особи та інтереси дитини, яка може мати право на спадкування та користування цим майном. Крім того, виконання можливого судового рішення буде унеможливлене або значно ускладнене.

За правилами частини 1статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

30 червня 2025 року на адресу суду надійшла вищевказана заява. Згідно протоколу 02 липня 2025 року справу передано судді Цимбалістенко Олені Валентинівни.

Суддя Цимбалістенко Олена Валентинівна перебувала з 02 червня 2025 року по 01 липня 2025 року включно у оснвній щорічній відпустці, що унеможливило розгляд заяви про забезпечення позову від 30 червня 2025 року протягом двох днів з дня її надходження.

03 липня 2025 року розгляд заяви про забезпечення позову не відбувся, оскільки присяжна Наугольнова Т.О. перебувала поза межами міста та до суду з`явитись не змогла.

З огляду на викладене розгляд заяви про забезпечення позову розглядається в найближчий робочий день, а саме 07 липня 2025 року.

Перевіривши обґрунтованість доводів,вимог, заявлених у заяві про забезпечення позову суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову від 30 червня 2025 року, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Тобто умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Частиною 1, 2 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутнім.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, найважливішою особливістю справ окремого провадження є відсутність у них спору про право.

Відсутність спору про право тягне за собою і відсутність сторін із протилежними інтересами (позивач і відповідач).

Згідно з частиною 4 статті 294 ЦПК України особи, які беруть участь у справах окремого провадження є заявник і заінтересовані особи.

Отже, в окремому провадженні відсутній спір про право.

У зв`язку з цим положення статей 149-153 ЦПК України, які регулюються порядок та підстави забезпечення позову, не можуть застосовуватися при розгляді заяв поданих в порядку окремого провадження.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить правових норм, які б надавали суду повноваження у порядку, передбаченому статтями 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення заяви про визнання особи безвісно відсутньою, оскільки в окремому провадженні розглядаються лише справи за відсутністю спору про право, в той час як для застосування заходів забезпечення позову необхідно існування дійсного спору про право між сторонами.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що вона подана у цивільній справі за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім, яка подана за правилами окремого провадження.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення заяви, що чинним ЦПК України взагалі не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за заявою неповнолітньої ОСОБА_1 , законним представником якої є її мати ОСОБА_2 , представником якої на підставі довіреності є ОСОБА_3 , за участю заінтересованих осіб: Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Криворізького районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 про визнання особи безвісно відсутнім - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Центрально-Міський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів здня їїпроголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 липня 2025 року.

Суддя О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО

Присяжні: Т.О. НАУГОЛЬНОВА

М.В.ЗУБЕНКО