Справа № 161/5651/25
Провадження № 2/161/2645/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 липня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2025 року позивач ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначено, що 01.10.2023 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 4023636 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі (загальний розмір) 4000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою процентів кожні 30 днів (далі Договір). ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. Разом з тим, ОСОБА_1 свої зобов`язання перед ТзОВ «Лінеура Україна» щодо повернення кредитних коштів та нарахованих процентів не виконала у належний спосіб. 24.05.2024 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, за умовами якого ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Станом на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача по Договору не сплачена і складає 32800 грн. з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 18880 грн. нараховані проценти первісним кредитором, 9920 грн. нараховані проценти нинішнім кредитором. На даний час ОСОБА_1 продовжує ухилятися від виконання взятих на себе зобов`язань. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором у загальному розмірі 32800 грн., а також судові витрати по справі з яких: 2422,40 грн. судового збору та 10000 грн. витрат на правничу допомогу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у вищевказаному позові розгляд справи просив проводити у своїй відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 14).

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили.

Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 01.10.2023 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний Договір № 4023636 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі (загальний розмір) 4000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою процентів кожні 30 днів (а.с. 16-28). Дата повернення кредиту 25.09.2024 року згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, що є Додатком № 1 до цього Договору (а.с.63).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Уклавши договір кредиту, сторони взяли на себе відповідні зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Договором про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року виконало та надало їй кредит в сумі 4000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок маска-картки № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Універсал Банк» на ім`я відповідачки ОСОБА_1 (а.с. 138, 141).

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

Разом з тим, станом на 23.05.2024 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором за Договором про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала у повному обсязі.

24.05.2024 між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, за умовами якого ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором (а.с. 51-55,65).

Відповідно до рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» на нове найменування ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.49).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року, на дату звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача складає 32800 грн. з яких: 4000 грн. тіло кредиту, 18880 грн. нараховані проценти ТзОВ «Лінеура Україна» за період з 01.10.2023 року по 24.05.2025 року, 9920 грн. нараховані проценти ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за період з 25.05.2024 року по 25.09.2024 року (а.с.77-83).

При укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобов`язання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та враховувати всі ризики, що пов`язані за таким договорами.

Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання по кредитному договору за яким кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал».

Таким чином, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 для укладення Договору про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року на відповідних умовах.

У свою чергу, спірним правочином передбачено розмір та порядок сплати відсотків за користування кредитом, такий відповідачем не оспорювався, в судовому порядку окремі його положення недійсними не визнавалися.

Крім того, у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів наданий позивачем розрахунок заборгованості; стороною відповідача в ході розгляду справи такий розрахунок в жодній мірі не спростований; клопотання про проведення судової економічної експертизи на його (розрахунку) спростування ОСОБА_1 в ході розгляду справи заявлено не було.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року у загальному розмірі 32800 грн.

Таким чином, позовні вимоги ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 року, укладений між ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М.; рахунок на оплату № 7135-13/03-2025 від 13.03.2025 року; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 7135 від 13.03.2025 року. З огляду на дані докази розмір витрат на правничу допомогу в даному провадженні склав 10000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. є неспівмірною із складністю справи та виконаними роботами.

Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача в цілому завищені години, які об`єктивно необхідні для надання консультації та обговорення умов співпраці із клієнтом. У свою чергу, такі послуги як складення відповіді на відзив чи будь-які інші клопотання у даному судовому провадженні представником позивача не подавалися, як і не здійснювалася участь в судових засіданнях.

Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Відтак, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу та 2422,40 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 137, 141, 247, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4023636 від 01.10.2023 року в загальному розмірі 32800 (тридцять дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп. з яких: 4000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 18880 грн. заборгованість по процентах, нарахованих первісним кредитором за період з 01.10.2023 року по 24.05.2024 року; 9920 грн. заборгованість по процентах, нарахованих правонаступником кредитора за період з 25.05.2024 року по 25.09.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору та 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог щодо компенсації судових витрат відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 08 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська