Справа № 202/936/25
Провадження № 2/202/2050/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 липня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Десятерика Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

27.01.2025 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.03.2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позову представник ТОВ «Бізнес Позика» зазначає, що 20.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №489453-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 20.06.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №489453-КС-004 про надання кредиту. 20.06.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №489453-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4064, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 20.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір №489453-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами відповідно до умов Договору кредиту погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку Кредитодавця. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,50000000 процентів за кожен день користування Кредитом. Сторонами в п. 3 Договору кредиту, погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Приналежність відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на котру перераховувались кредитні кошти також підтверджується скріншотом з платіжної системи АТ КБ "ПРИВАТБАНК" онлайн.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, тому у боржника станом на 14.01.2025 року утворилась заборгованість за договором №489453-КС-004 про надання кредиту від 20.06.2024 року в розмірі 83 566,16 грн., з котрих: 25 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 55 919,01 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 647,15 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Від її представника, адвоката Лупан О.Є., через систему «Електронний суд» надійшов відзив у котрому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

Представник відповідача зазначає, що до позовної заяви не надано доказів переведення коштів на підставі договору №489453-КС-004.

В матеріалах справи також відсутні докази того, що ОСОБА_1 мала змогу ознайомитись з правилами надання споживчих кредитів.

Крім того, представник відповідача зазначила, що до матеріалів позовної заяви не надано належних доказів, що кредитний договір №489453-КС-004 був підписаний ОСОБА_1 , а отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. А тому доданий до позову договір є не належним доказом на підтвердження правовідносин між сторонами у справі.

Щодо стягнення відсотків представник відповідача зазначила, що позивачем ні в позовній заяві, ні в доданих документах не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме, не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, а тому, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 55 919,01 грн. Також, на її думку, немає.

Не можна погодитися й із законністю нарахування та стягнення комісії в сумі 2 647,15 грн. оскільки комісійна винагорода є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме, за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок споживача, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційним, суперечить моральним засадам суспільства, а тому є незаконним в силу вимог ч.5 ст.11, ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Від представника позивача Виноградова Ю.Е. через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, у котрій останній просив задовольнити позовні вимоги, зазначивши, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес Позика» та відповідача щодо укладення кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «Бізнес Позика».

ОСОБА_1 через веб-сайт Кредитодавця шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1.1. Правил після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення заявником Договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу відповідно до п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил.

Так, ТОВ «Бізнес Позика» 20.06.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №489453-КС-004 про надання кредиту. Відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю.

20.06.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №489453-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-4064, (направленого позичальнику на номер телефону НОМЕР_3 , вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення.

Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти висновку про те, що Кредитний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між заявником/кредитором та боржником/позичальником не був би укладений. Зазначає, що аналогічні висновки викладені в Постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94102130), у якій Верховний Суд зазначив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смсповідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/92120372).

Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором, представник позивача зазначає, що до позовної заяви був доданий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором. На початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості. У середній частині розрахунку заборгованості викладені таблиці із зазначенням наступної інформації: перша колонка - відповідний період (календарний день); друга колонка (горизонтальна) - розмір заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); третя колонка (горизонтальна) - розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював Відповідач (із зазначенням окремо інформації щодо надходжень (платежів) за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром надходжень (платежів) за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості); четверта колонка (горизонтальна) - залишок заборгованості за кредитним договором (із зазначенням окремо інформації щодо залишку заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом та комісією, а також загальним розміром залишку заборгованості за відповідний період (календарний день) та загалом (у самому кінці розрахунку заборгованості). У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість клієнта, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. Вищезазначений розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи.

Платіж відповідача за кредитним договором був врахований у розрахунку заборгованості за кредитним договором. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням платежу відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву не пояснює, чому на його думку, розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором.

У відповідності до Постанови Верховного Суду від 11.07.2018 р. по справі № 753/7883/15 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/75498350) доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ТОВ «Бізнес Позика» зазначає, що 20.06.2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №489453-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 20.06.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №489453-КС-004 про надання кредиту. 20.06.2024 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №489453-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

На підтвердження укладення договору позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, з якої встановлено, що клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_1 , зайшла в особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4064.

Разом з тим, на підтвердження укладення договору №489453-КС-004 від 20.06.2024 позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 20.06.2024 о 09:22:00 клієнт, використовуючи номер телефону НОМЕР_3 , зайшла у особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

У Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 зазначено,, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смсповідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Таким чином, судом не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо відсутності підпису ОСОБА_3 при укладенні договору, оскільки судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилася та погодилася з ними.

Відповідно до п. 2.1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторонами відповідно до умов Договору кредиту погоджено, що Кредит надається строком на 24 тижнів, де першим днем є дата списання коштів з рахунку кредитодавця. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,50000000 процентів за кожен день користування Кредитом. Сторонами в п. 3 Договору кредиту, погоджено «Графік платежів», відповідно до котрого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Приналежність відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на котру перераховувались кредитні кошти також підтверджується скріншотом з платіжної системи АТ КБ "ПРИВАТБАНК" онлайн, випискою по рахунку № НОМЕР_4 (№ НОМЕР_2 ) та звітом по транзакціях.

Таким чином, доводи представника відповідача щодо ненадання доказів переведення коштів на підставі договору №489453-КС-004 від 20.06.2024 року також не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на виконання ухвали Індустріального районного суду міста Дніпра від 21.04.2025 року АТ КБ «ПриватБанк» була надана виписка, котра підтверджує факт надходження на банківську картку, власником котрої є ОСОБА_1 20.06.2024 року грошових коштів у розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача перед кредитором ТОВ «Бізнес Позика» за договором №489453-КС-004 про надання кредиту від 20.06.2024 року станом на 14.01.2025 року складає 83 566,16 грн., з котрих: 25 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 55 919,01 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 647,15 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Відповідно до абзацу першого ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

-електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно абзацу другого ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Кредитний договір не підписувався відповідачем з накладенням кваліфікованого електронного підпису відповідача і не мав бути підписаним таким чином, оскільки кредитний договір між позивачем та відповідачем був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію» та підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора.

Зі змісту анкети клієнта слідує, що ОСОБА_1 зазначено адресу її проживання, паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, номер банківського рахунку для перерахування коштів, що є підтвердженням здійсненої нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». При реєстрації та вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано фінансовий номер телефону та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1

Щодо здійснення відповідачем платежу за кредитним договором, то у відзиві на позовну заяву представник відповідача не заперечувала факт здійснення ОСОБА_1 платежу за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 489453-КС-004 позичальника ОСОБА_1 , остання на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором №489453-КС-004 на загальну суму 5420,00 грн. Вказане підтверджується довідкою, яка була технологічного оператора платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг №ПГ-5 від 04.11.2020 року.

Цей Договір регулює відносини установи з клієнтом, згідно з якими установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/ позик/ фінансових кредитів/ відсотків (інших платежів) за кредитами/ позиками/ фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (п. 1.1. Договору).

Установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке під час надання послуг використовує Систему Platon (п. 1.1.1. Договору).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 цього ж Закону, електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 перед заповненням заявки та до укладання договору самостійно ознайомилася з інформацією про умови кредитування, розміщеній на сайті позивача, після чого заповнив заявку, тим самим зареєструвавшись в ІТС та створивши Особистий кабінет (після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна Особистого кабінету, тобто за номером мобільного телефону, зазначеного ОСОБА_1 і одноразового ідентифікатора), доступ до якого присутній лише у споживача, а не кредитодавця.

При реєстрації та вході в Особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_1 та електронну пошту, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору.

Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору. Отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п. 4 договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,50000000% за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, що, з огляду на неналежність виконання ОСОБА_1 зобов`язань, був інакшим (більшим), ніж викладено у графіку платежів.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що загальна сума до сплати дійсно становила б 62 040,00 грн., як зазначено в графіку платежів, лише у випадку належного виконання позичальником зобов`язань та погашення обумовлених сум згідно з графіком платежів, чого у справі не встановлено.

Крім того, судом також встановлено, що на момент укладення кредитного договору відповідач не зверталася до ТОВ «Бізнес Позика» із заявою про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодилася з усіма умовами такого договору. Більше того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6) на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувався коштами відповідача, до відповідача із відповідною заявою не зверталася.

Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач мала можливість не вступати у кредитні відносини з позивачем, якщо вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим, натомість, відповідач погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчила, що погодилася на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним Договором №489453-КС-004 про надання кредиту від 20.06.2024 року станом на 14.01.2025 року у розмірі 83 566,16 грн., з котрих: 25 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 55 919,01 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 647,15 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом третім частини другої статті 141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов банку задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі, тобто в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст.4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , інд. АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, оф.411, ЄДРПОУ - 41084239) заборгованість за кредитним Договором №489453-КС-004 про надання кредиту від 20.06.2024 року станом на 14.01.2025 року у розмірі 83 566 (вісімдесят три тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн. 16 коп., з котрих: 25 000,00 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 55 919,01 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 2 647,15 грн. - сума прострочених платежів за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.