Справа № 484/2909/25
Провадження № 2/386/438/25
УХВАЛА

Іменем України

10 липня 2025 року

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Червоненко Д.В., дослідивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

встановив:

27.05.2025 року позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про стягнення з відповідачки боргу за спожиту електроенергію в сумі 2130,44 грн. , що утворилась по об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов подано за правилами виключної підсудності, про що зазначено в мотивувальній частин позову.

Разом із цим, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.06.2025 року матеріали позовної заяви направлено до Голованівського районного суду Кіровоградської області для розгляду за територіальною підсудністю (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України), адже відповідач у справі зареєстрована в с-щі Побузьке, Голованівського району Кіровоградської області (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).

Згідно із положенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У відповідності до ст. 7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно практики ЄСПЛ поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий чи апеляційний суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Загальні правила територіальної підсудності визначені в статті 27 ЦПК України.

Перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у статті 28 ЦПК України, а виключну підсудність передбачено в статті 30 ЦПК України.

Зокрема, в частині 1 статті 30 ЦПК України унормовано, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (Провадження № 12-73гс20) досліджувалось питання виключної підсудності справ, пов`язаних з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що правила виключної підсудності застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном (п. 7.23.).

В п.п. 7.25., 7.26. вказаної Постанови зазначено, що аналізуючи словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України (яка відповідає змісту частини першої статті 30 ЦПК України) Велика Палата Верховного Суду вважає, що його необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.

Спір в даній справі виник у зв`язку із наявністю у відповідачки боргу за спожиту електроенергію по належному їй об`єкту нерухомого майна в м. Первомайськ Миколаївської області, а тому до позову слід застосовувати положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність.

Відтак слід констатувати, що Голованівський районний суд Кіровоградської області не є «судом, встановленим законом» та не має права розглядати згідно правил територіальної підсудності справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи встановлені фактичні обставини слід вважати, що вказана справа надійшла до Голованівського районного суду Кіровоградської області не у відповідності до статті 31 ЦПК України, а тому спір про підсудність відсутній.

Також слід окремо завернути увагу, що порушення судами правил територіальної юрисдикції має наслідком обов`язкове скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд (стаття 378, пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи, що зазначена цивільна справа відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України територіально підсудна Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області, вважаю за необхідне передати її до зазначеного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27-32, 260 ЦПК України, -

постановив :

Матеріали цивільної справи 484/2909/25 (провадження 2/386/438/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, передати за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, що знаходиться за адресою: 55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Івана Виговського, 18.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д. В. Червоненко