Справа № 636/1613/25
Провадження № 2/638/4512/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря судових засідань Зубко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якій просить зменшити розмір аліментів, утримуваних з неї, за судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 22.01.2025 року зі справи № 636/617/25 на користь ОСОБА_2 , на утримання спільної дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області у справі № 636/617/25.

В обґрунтування позову зазначає, що з вона з відповідачем мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 22.01.2025 Чугуївський міський суд Харківської області розглянув справу № 636/617/25 за заявою Відповідача до неї, про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 . Зокрема, суд присудив стягнути з неї на користь Відповідача аліменти на утримання спільної дитини, ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду, тобто з 20.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується судовим наказом від 22 січня 2025 року по справі №636/617/25. Із судовим наказом вона ознайомилась 10.02.2025 отримавши лист від Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції разом із постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2025. Аліменти на утримання спільної із Відповідачем дитини вона надавала добровільно до винесення рішення, наразі виконавцем подано вимогу про примусове стягнення із заробітної плати. Від сплати аліментів не ухиляюсь, вважаю своїм обов`язком утримувати спільну дитину. Проте, Відповідач, подаючи заяву на видачу судового наказу про аліменти надав не повну інформацію стосовно її сімейного та матеріального стану. Відповідачу відомо, що я вона має ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Батька у старшої дитини немає, вона самотня матір. Батько записаний зі слів матері, згідно з частиною першою статті 135 СК України. Тобто, на сьогоднішній день, у неї на утриманні перебуває двоє дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Старшу дитину вона утримую одноособово, батька у неї немає, аліментів чи соціальних допомог не отримує.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 березня 2025 року позовну заяву передано за підсудністю до Дзержинського районного суду м.Харкова.

22 квітня 2025 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м.Харкова та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2025 надійшла у провадження судді Теслікової І.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Харкова від 05 травня 2025 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

19 травня 2025 року до канцелярії суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 не занадто переймалася здоров`ям дитини, коли син проживав разом з нею. Через що, у дитини виникли ряд захворювань, які потребують лікування саме зараз. Якщо, зараз не лікувати ці хвороби, то проблеми зі здоров`ям син буде мати уже в дорослому віці. Зазначає, що син часто хворів і хворіє простудними захворюваннями. Мав захворювання: гайморит, запалення аденоїдів, має вади зору. В жовтні 2024 року синові була зроблена операція з видалення аденоїдів. І ще потрібна операція щодо видалення гланд. У зв?язку з вадами зору, синові постійно потрібне придбання очних крапель, а також кожні 3 місяці необхідно змінювати окуляри. Окуляри приблизно коштують 5000.00 грн. Також, коли син проживав з матір?ю, щодо нього чинилося домашнє насилля, як з боку матері, так і з боку її неповнолітньої доньки та бабусі. У зв?язку з чим, син до цього часу, перебуває у складному психо-емоційному стані та потребує допомоги психолога. Зараз, син відвідує платну секцію кикбоксінгу. Плата щомісяця становить 800 грн. Щодо утримання ОСОБА_1 її доньки, то на скільки йому було відомо, що до вступу на військову службу, вона мала право і отримувала соціальну допомогу. Можливо зараз вона її і не отримує, у зв?язку з перевищенням розміру доходу, який дає право на призначення соціальної допомоги, але в той час, коли вони проживали разом, вона її отримувала. Вважає, що ОСОБА_1 має достатнє матеріальне становище для того, щоб сплачувати аліменти на сина у розмірі 1/4 від доходу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовільнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, надані в ході розгляду справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 .

Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2025 року по справі №636/617/25, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття тобто з 20.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Касьян М.В. від 29.01.2025 відкрито виконавче провадження №77009068 на підставі виконавчого листа №636/617/25 виданого 27 січня 2025 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття тобто з 20.01.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, судом встановлено, що у ОСОБА_1 є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для отримання допомоги №0 від 23 вересня 2009 року, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є мати ОСОБА_1 , батько ОСОБА_5 , відомості про батька записані за заявою матері згідно частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно з вимогами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.

Оскільки утримання дитини є обов`язком обох батьків, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, наявність у позивача на утриманні іншої неповнолітньої дитини, у якої немає батька, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дітей, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Посилання відповідача на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на його користь з позивача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через стан здоров?я дитини, не спростовують висновків суду, оскільки обов`язок утримували та забезпечувати дитину лежить на обох батьках.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 273, 274, 275 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 179, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 3, 6, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2025 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини всіх видів її доходів (заробітку) на 1/6 частину всіх видів її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили стягувати аліменти у новому розмірі та припинити стягування аліментів на підставі судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 22 січня 2025 року (справа № 636/617/25).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Теслікова І.І.