Справа № 642/3554/25
Провадження № 2/642/1360/25
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПрАТ "Харківенергозбут" звернулося до Холодногірського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за електричну енергію, що утворилась за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.04.2024 р. по 01.03.2025 р. в розмірі 39784,15 грн., судові витрати на отримання інформації з реєстру нерухомості у розмірі 75,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилався на та, що ПрАТ «Харківенергозбут», як постачальник, здійснює постачання електричної енергії. За адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору від 10.11.2017 побутовим споживачем електричної енергії є ОСОБА_1 на яку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ Харківобленерго даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.04.2024 по 01.03.2025, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 39784,15 грн. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками боржник не сплатила, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі. Несплата відповідачкою вартості використаної електроенергії шкодить інтересам товариства, а тому ПрАТ «Харківенергозбут» вимушене звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 20.06.2025 провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через систему «Електронний суд» 07.07.2025 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, зазначивши, що не має суттєвих заперечень проти викладених в позовній заяві обставин і погоджується з ними, у зв`язку з чим вважає позов обґрунтованим.

Крім того прохала розстрочити виконання рішення суду. Зазначила, що із жовтня 2002 року ОСОБА_1 постійно та безперервно проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Через проблеми зі здоров`ям, ОСОБА_1 багато років не відвідувала належного їй будинку АДРЕСА_1 . Однак, із початком повномасштабного нападу російської федерації на України, ОСОБА_1 намагалася максимально допомогти всім, хто цього потребував: харків`янам, що втратили житло, біженцям зі звільнених раніше окупованих територій, командированим у Харків військовим. У зв`язку з цим, у будинку АДРЕСА_1 протягом часу з 2022 по зараз часто проживають люди, перебіг використання якими електроенергії ОСОБА_1 і справді не відслідкувала. Однак, необхідно відзначити, що й позивач АТ «Харківенергозбут» не вжив жодних заходів досудового врегулювання спору та не повідомляв ОСОБА_1 про наявність в неї заборгованості з оплати вартості його послуг. Тож, хоч у виникненні спору беззаперечно повністю винна лише відповідач ОСОБА_1 , вона просить суд не вважати її вину умисною та не характеризувати ступінь її вини як найвищий. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд може врахувати тяжке фізичне захворювання відповідача, а також членів її сім`ї та матеріальний стан. Сім`я ОСОБА_1 наразі складається з 2 (двох) осіб: вона сама і її чоловік ОСОБА_2 75-річний пенсіонер, ветеран праці. Вони з чоловіком є пенсіонерами, мають багато захворювань. постійного оплачуваного місця роботи жоден з них не мають, і єдиним джерелом їхніх доходів є пенсії, розміри яких наразі становлять 5 738 грн. 94 коп. та 5 709 грн. 03 коп. відповідно. На переконання сторони відповідачки, наведені обставини як неможна краще відповідають критеріям, що їх передбачив законодавець у ч. 3 ст. 435 ЦПК України, в якості підстав для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши письмові докази, приходжу до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між постачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» проводяться згідно з «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312.

Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПрАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505).

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

У відповідності до п. 13 розділу XVII Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Згідно з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 19.06.2025, ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей з реєстру нерухомості від 24.03.2025 власником будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (на підставі договору міни, №3006 від 12.09.2008р.).

Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів за комунальні послуги незалежно від використання приміщень особисто чи надання належних їм приміщень в оренду, якщо інше не передбачено законом.

В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

За адресою АДРЕСА_3 між Відповідачем та АК Харківобленерго, яке виконувало функції постачальника електричної енергії до 2019 року було укладено Договір про користування електричною енергією від 10.11.2017 року. Пунктом 28 вищезазначеного договору передбачено, що цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

Відповідно до п. 5.1.2 ПРРЕЕ, оператор системи зобов`язаний при застосуванні процедур зміни/заміни електропостачальника за сукупністю споживачів надавати новому електропостачальнику інформацію про споживачів, приєднаних до його системи, яким здійснював продаж електричної енергії попередній електропостачальник, в обсягах та порядку, визначених цими Правилами.

Так на виконання Постанови № 1268 від 26.10.2018 та п. 5.1.2 ПРРЕЕ попереднім постачальником електричної енергії до ПрАТ Харківенергозбут було передано інформацію щодо побутового споживача ОСОБА_1 , на яку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Для з`ясування інформації щодо наявних укладених договорів про користування електричною енергією (відкритих особових рахунків) за адресою АДРЕСА_1 , ПрАТ Харківенергозбут було зроблено відповідний запит до АТ Харківобленерго.

У відповіді на запит АТ Харківобленерго повідомило, що за адресою АДРЕСА_1 відкрито 2 особових рахунки: особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито на ОСОБА_1 (договір про користування електричною енергією від 10.11.2017 року) та особовий рахунок № НОМЕР_3 відкрито на ОСОБА_3 .

Вищезазначений договір від 10.11.2017 року було укладено на підставі наданого споживачем договору міни, № 3006 від 12.09.2008р., за адресою АДРЕСА_1 . Отже, враховуючи норми п. 5.1.19 та 5.1.21 ККОЕЕ при укладанні договору про користування електричною енергією, дану адресу було умовно розподілено на кв. АДРЕСА_4 , у зв`язку з необхідністю забезпечення окремого комерційного обліку споживання електричної енергії ОСОБА_1 , відповідно її частки у праві власності на житловий будинок. Враховуючи вищевикладене, побутовим споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 на яку відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1

Враховуючи, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua.

Обсяги спожитої електричної енергії встановлюються оператором системи, яким в даному випадку є Акціонерне товариство «Харківобленерго», з яким у Відповідача укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії.

АТ «Харківобленерго» наділене виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до пункту 9.1.1 ККОЕЕ, обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО (адміністратором комерційного обліку), ППКО (постачальником послуг комерційного обліку) та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє Споживачу рахунки на оплату.

У відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно переданих, від оператора системи розподілу АТ Харківобленерго даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.04.2024 по 01.03.2025, Постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію на суму 39784,15 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості.

Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками боржник не сплатила, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за електричну енергію у вказаному розмірі.

Згідно із пунктом другим частини першої статті 5 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, що визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Згідно з підпунктом 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 9.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Статтями 526-527, 530 ЦК України, визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за електричну енергію за період з 01.04.2024р. по 01.03.2025р. в розмірі 39784,15 грн., обґрунтовані та в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В свою чергу пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем було сплачено судовий збір за подачу до суду позову у розмірі 2422,40 грн.

Відповідач з сумою заборгованості згодна, позов визнала.

Враховуючи наведене, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд повертає позивачу 50 відсотків сплаченого ним судового збору - у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно, з відповідача на користь позивача згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 3, 4 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з: витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з отриманням інформації з реєстру нерухомості у розмірі 75,00 грн. суд вважає обґрунтованими, оскільки позивачем доведено їх необхідність та доцільність для розгляду цієї справи.

Щодо вимоги відповідача розстрочити виконання рішення суду, суд зазначає.

Згідно з ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 липня 2020 року у справі № 908/1884/19.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виняткових випадках, що створюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі №2-55/10 провадження №61-46129св18.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26 червня 2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Із жовтня 2002 р. ОСОБА_1 постійно та безперервно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Сім`я ОСОБА_1 наразі складається із 2 осіб, вона 1951 р.н. пенсіонер та її чоловік ОСОБА_2 1950 р.н. пенсіонер, ветеран праці, що підтверджується пенсійними посвідченнями та посвідченням «Ветеран праці»

Відповідачкою ОСОБА_1 надано довідку про її доходи від 07.07.2025, з якої вбачається, що сума пенсії за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 складає 33 360,42 грн., а також довідку про доходи її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до якої сума пенсії останнього за період з 01.01.2025 по 31.07.2025 складає 32 772,52 грн.

Єдиним джерелом доходів є пенсії, розміри яких на даний час становлять 5 738,94 грн. та 5709,03 грн., що підтверджується довідками з Шевченківського об`єднаного УПФУ м. Харкова та Харківської області.

ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 мають багато захворювань та постійно перебувають на лікуванні у різних медичних закладах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відповідачка не ухиляється від виконання рішення суду, а обставини розстрочення виконання рішення суду, підтверджені доказами, є обґрунтованими та такими, що дійсно ускладнюють для боржника виконання судового рішення.

Слід зазначити, що розстрочення виконання рішення суду - це не є способом уникнення відповідачем відповідальності, а, навпаки, створює чіткі умови для подальшого виконання рішення суду як перед стягувачем, так і перед боржником.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, зважаючи на встановлені факти та обставини, які підтверджують ускладнення виконання рішення суду відповідачем, з урахуванням балансу майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан відповідача, суд вважає, що ОСОБА_1 доведено існування у неї виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення, а тому є підстави для розстрочення його виконання на дванадцять місяців, рівними платіжками по 2 279,27 грн. в місяць.

Керуючись ст.ст.13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265,435 ЦПК України, ст.ст.67,68 ЖК України, ст.ст.11, 256,257, 264, 267 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ «Ощадбанк» НОМЕР_5 , МФО 351823, ) заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2024 по 01.03.2025, яка утворилась за адресою: м. Харків, вул. Ніжинська, буд. 37 у розмірі 39 784 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 15 коп.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Холодногірського районного суду м. Харкова від 14.07.2025 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2024 по 01.03.2025, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 39784 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 15 коп. строком на дванадцять місяців зі сплатою кожного місяця рівними частинами по 3 315 (три тисячі триста п`ятнадцять) гривень 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ AT Ощадбанк НОМЕР_5 , МФО 351823, ) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 75 (сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Зобов`язати ГУК Харків обл/мХар Холодног/22030101, , повернути Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» (п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ AT Ощадбанк НОМЕР_5 , МФО 351823, ), 50% суми судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Гримайло