Провадження №2/359/1481/2025
10 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Семенюти О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, садове товариство «Займище-2», про визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю та поділ цих об`єктів нерухомого майна,
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 грудня 2024 року (а.с.49) вбачається, що цивільну справу за позовом, пред`явленим ОСОБА_1 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 січня 2025 року (а.с.55-56) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 11 березня 2025 року (а.с.72) було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 10 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача.
У судовому засіданні, яке відбулось 9 травня 2025 року, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.
ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання та не подала відзив на пред`явлений позов. Відповідач у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується судовою кореспонденцією, що міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.65, 79, 93).
Представник СТ «Займище-2» Черняк-Самійленко О.І. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.80), в якій просив розглянути справу у його відсутності.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
14 листопада 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с.18).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року (а.с.18-20) шлюб, укладений між сторонами, було розірвано; відповідачу було відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Спірні правовідносини регулюються главою 8 «Право спільної сумісної власності подружжя» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки подружжя» СК України.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18), у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляду за дітьми, хвороба) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її оспорює. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 5 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що земельна ділянка площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1477 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташована за адресою: Бориспільський район, територія Дударківської сільської ради, СТ «Займище, земельна ділянка № НОМЕР_1 , та земельна ділянка площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1533 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , придбані ОСОБА_2 під час перебування в шлюбі з позивачем. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не подав жодного доказу на підтвердження того, що він придбав вказані об`єкти нерухомого майна за особисті грошові кошти. В такому випадку у сторін виникло право спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки.

З огляду на це суд висновує про те, що з метою забезпечення юридичної визначеності належить визнати спільною сумісною власністю сторін земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1477 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1533 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження підстав для відхилення від засади рівності часток у вказаних об`єктах нерухомого майна. Судом встановлено, що обидві земельні ділянки мають однакову площу, розташовуються в одному садовому товаристві.

З огляду на це суд висновує про те, що порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю сторін, слід передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1477 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та залишити у власності ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1533 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплатив судовий збір в загальному розмірі 3633 гривень 60 копійок (1211,20 х 3). Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.10). Пред`явлений позов задоволений повністю.

З огляду на це суд висновує про те, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 3633 гривень 60 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, садове товариство «Займище-2», про визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю та поділ цих об`єктів нерухомого майна задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1477 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1533 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю сторін, передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1477 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю сторін, залишити у власності ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0600 га з кадастровим номером :03:001:1533 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3633 гривень 60 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя: О.Ю. Семенюта