Справа № 577/2338/25
Провадження № 2-др/577/12/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Цуканової О.В.

представника позивача

адвоката Юсан І.О.

представника СПУСОЦР Мамедова Р.Г.

представника ГУНП у

Сумській області Грищенко В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку заяву адвоката Юсан Інни Олександрівни, яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Сумській області, Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна казначейська служба України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним перебуванням під слідством і судом,-

ВСТАНОВИВ:

За рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.06.2025 року позов ОСОБА_1 був задоволений частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 468533 грн. 33 коп., а також 5000 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням юридичної допомоги при здійсненні захисту від незаконного обвинувачення.

Під час судових дебатів представник позивача адвокат Юсан І.О. просила стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді першої інстанції, зазначивши, що докази понесення таких витрат будуть надані не пізніше п`яти днів після ухвалення судового рішення по суті судом першої інстанції.

01 та 02.07.2025 року адвокат Юсан І.О. сформувала за допомогою системи «Електронний суд» заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, подавши докази на підтвердження таких витрат, а саме Ордер на надання правничої допомоги, Договір № 28 від 12.02.2025 року про надання правничої допомоги та Платіжну інструкцію про отримання 3015 грн.

У судовому засіданні представник позивачки заяву підтримала.

Представники відповідачів: ГУНП в Сумській області Грищенко В.Л. та СПУСОЦР Мамедов Р.Г., кожен окремо, задоволенню звернення заперечили з підстав відсутності певного розрахунку щодо обсягу наданих послуг і виконаних робі та їх вартості (відсутній детальний опис робіт), не співмірності заявлених витрат зі складністю справи тощо. Окремо представник ГУНП в Сумській області звернув увагу на те, що такі витрати стягуються зі сторін, а не з Державного бюджету на чому наполягає ініціатор звернення.

Представник третьої особи Державного казначейської служби України у судове засідання не прибув.

Суд, вислухавши правові позиції учасників процесу, дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3 і 5 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 1 статті 15 ЦПК передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами частин 1-3 статті 134 ЦПК унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За правилами частин 3, 4 статті 137 ЦПК для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК).

Частиною 8 статті 141 ЦПК визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом частини 1 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (стаття 246 ЦПК).

За матеріалами справи професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ОСОБА_1 надавала адвокат Юсан І.О. відповідно до ордера серії ВА № 1111158 від 23.04.2025 року.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача додав копії договору про надання правничої допомоги від 12.02.2025 року та платіжну інструкцію про отримання від ОСОБА_1 3015 грн.

Відповідно до пункту 6.1 договору від 12.02.2025 року Клієнт оплачує Адвокату гонорар у сумі за домовленістю сторін. За підготовку позову до суду про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності Клієнт сплачує винагороду у розмірі 3000 грн., у разі задоволення позовних вимог винагорода 3000 грн.

Пунктом 3.1 зазначеного договору передбачено, що Клієнт зобов`язаний відшкодувати Адвокату необхідні витрати, пов`язані із виконанням доручення; сплатити гонорар, за надані Адвокатом та/чи помічника адвоката послуги, у строк визначений домовленістю сторін та/або не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання рахунку на оплату від Адвоката.

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21).

Аналогічний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі №346/2744/21.

Зазначені вище висновки Верховного Суду підлягають врахуванню на підставі частини 4 статті 263 ЦПК при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

Подання заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача обґрунтовує тим, що до закінчення судових дебатів у справі не міг подати усі необхідні документи про надання правової допомоги, оскільки за умовами Договору частина коштів була сплачена до винесення рішення по суті, а решта в розмірі 3000 грн. повинна бути сплачена у випадку задоволення позовних вимог.

Проте, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, додаткове рішення у справі може бути ухвалено щодо витрат, які були понесені стороною (сплачені або мають бути сплачені) до ухвалення судом рішення, але докази на підтвердження розміру яких вона з поважних причин не могла подати - до закінчення судових дебатів у справі.

З огляду на викладене зазначена представником позивача причина неподання до суду доказів (домовленість про поетапне відшкодування витрат на правничу допомогу), що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення судових дебатів у справі не може бути визнана поважною.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попередній (орієнтовнй) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, тому наявні підстави для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відповідно до частини 2 статті 134 ЦПК.

Аналогічний висновок висловлений у зазначеній вище постанові Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 134, 141, 246, 270 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви адвоката Юсан Інни Олександрівни, яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

СуддяВ. О. Кравченко