Справа № 683/1477/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 683/1477/25, номер провадження 2/683/975/2025 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,

встановив:

У травні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі ТОВ «ФК Ейс») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9687113, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти (сума кредитного лінії) 6000 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 18 березня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 2,47% в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія 5% від суми кредиту 300 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.

На виконання умов вказаного договору від 23 березня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.

21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за кредитним договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року в сумі 20563,20 грн, заборгованість складалась із 6300 грн заборгованості за основною сумою боргу; 11263,20 грн сума заборгованості за відсотками, та 3000 грн штрафних санкцій згідно умов договору.

У зв`язку із невиконанням договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 17563,2 грн, яка складається з: 6300 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 11263,20 грн сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2025 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст.178 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку наданим доказам, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9687113, за умовами якого ТОВ «Макс Кредит» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн строком на 360 днів, строк повернення кредиту 18 березня 2025 року зі сплатою процентів у розмірі 2,47% в день (базова процентна ставка/фіксована), комісія 5% від суми кредиту 300 грн. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем на номер його мобільного телефону, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Макс Кредит».

На виконання умов договору ТОВ «Макс Кредит» 23 березня 2024 року перерахувало ОСОБА_1 на платіжну карту № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «Універсал Банк» 6000 грн, що підтверджується інформацією АТ «Універсал Банк» від 29 травня 2025 року.

ОСОБА_1 в порушення умов договору кредитні кошти не повернув, у зв`язку з чим станом на 04 травня 2025 року утворилась заборгованість згідно розрахунку ТОВ «Макс Кредит» в сумі 20563,20 грн, яка складалась із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 6300 грн, 11263,20 грн заборгованості за відсотками, та 3000 грн штрафних санкцій згідно умов договору.

21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, зазначених у реєстрі боржників.

Згідно із актом прийому-передачі Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року та витягу з Реєстру боржників від 21 жовтня 2024 року до договору факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, ТОВ «ФК Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року в сумі 20563,20 грн, заборгованість складалась із 6300 грн заборгованості за основною сумою боргу; 11263,20 грн сума заборгованості за відсотками, та 3000 грн штрафних санкцій згідно умов договору.

За умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договорами строк та сплатити відсотки за користування коштами.

Фінансова установа виконала свої зобов`язання за договорами кредиту та надала відповідачу кредитні кошті згідно умов договору, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у нього перед кредитором виникла заборгованість.

Позивач заявляє вимогу про стягнення заборгованості за виключенням штрафних санкцій за договором в сумі 3000 грн, тобто 17563,2 грн, яка складається з: 6300 грн заборгованості за основною сумою боргу; 11263,20 грн заборгованості за відсотками.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» N 675-VIII від 03.09.2015 року (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону).

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «»Макс Кредит і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписав цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем 33295), направленим товариством на телефонний номер відповідача. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі.

ОСОБА_1 був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду.

Звертаючись в суд з позовом ТОВ «ФК «ЕЙС» вказував, що до нього перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року, оскільки 21 жовтня 2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «»ФК Ейс» уклали договір факторингу № 21102024-МК/ЕЙС, в тому числі за кредитним договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року в сумі 20563,20 грн, заборгованість складалась із 6300 грн заборгованості за основною сумою боргу; 11263,20 грн сума заборгованості за відсотками, та 3000 грн. штрафних санкцій згідно умов договору станом на 04 травня 2025 року, однак позивачем заявлено вимоги про стягнення боргу в сумі 17563,2 грн, без урахування штрафних санкцій.

При цьому зі змісту договору №00-9687113 від 23 березня 2024 року убачається, що сторони погодили, що на нього поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування».

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %,

Разом із тим, із розрахунку заборгованості ТОВ «Макс Кредит» убачається, що заборгованість в сумі 17563, 2 грн, яка складається з: 6300 грн заборгованості за основною сумою боргу ( в тому числі 300 грн комісії); та 11263,20 грн заборгованості за відсотками станом на 06 червня 2024 року, нараховані за відсотковою ставкою 2,47 відсотків. При цьому з 06 червня 2024 року і до продажу кредиту 21 жовтня 2024 року відсотки первісним кредитором не нараховувались.

Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 30 днів 2,5% (з 23.03.2024 року до 21.04.2024 року включно), протягом наступних 120 днів 1,5% (з 22.04.2024 року включно до 20.08.2024 року включно), з 21.08.2024 року включно та надалі 1%.

Договір між сторонами укладено 23 березня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».

Проте, усупереч зазначеним вимогам проценти позивачем нараховані в розмірі 2,47 відсотків за весь період користування кредитом.

Таким чином, з урахуванням вимог п.17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» проценти за користування кредитом мають становити: за період з 23 березня 2024 року по 21 квітня 2024 року включно за ставкою 2,47 % в сумі 4446 грн (6000*2,47 %*30 ), за період з 22 квітня 2024 року по 06 червня 2024 року (день, до якого нараховувались відсотки первісним кредитором) за ставкою 1,5% в сумі 4140 грн (6000*1,5%*46), а всього 8586 грн.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору та понесені витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн, заявлені позовні вимоги в сумі 17563,20 грн, задоволено частково на суму 14886 грн (6000 грн за тілом кредиту 8586 грн відсотків та 300 комісія) тобто на 84,76%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5933,20 грн, та 2053 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 76-83, 89, 141, 158, 247, 263-265,280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором №00-9687113 від 23 березня 2024 року в сумі 14886 грн, що складається 6000 грн заборгованості за тілом кредиту, 8586 грн заборгованості за відсотками та 300 грн комісії.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 5933,20 грн витрат на правову допомогу та 2053 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» , місцезнаходження: 02090, м. Київ, Харківське шосе, 19, офіс 2005.

Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: