Справа № 185/4351/25
Провадження № 2/185/4562/25
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

30 травня 2025 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., ознайомившись з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 адвокат Масютін Сергій Олександрович звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на житлове приміщення (квартиру) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 2, 3, 4 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховою радою України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 2 Розділу III ЦПК України.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 10.10.2019 в справі № 61-14226св19 вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 16.02.2021 справа № 911/2390/18 зроблений висновок, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

З позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що позивач просить визнати за ним право власності на житлове приміщення (квартиру) АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки позовні вимоги безпосередньо стосуються нерухомого майна, а тому справа підлягає розгляду судом, визначеним за правилами виключної підсудності.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те, що спадкове нерухоме майно розташоване у м. Новогродівка Покровського району Донецької області, тобто за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, тому цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно підсудна Новогродівському міському суду Донецької області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 29.04.2022 № 26/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Новогродівського суду Донецької області на Індустріальний районний суд міста Дніпра.

Тому, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно підлягає передачі на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 27, 31, ч. 9 ст. 187, ст. ст. 260, 261, 352, 354, 355 ЦПК України,

ПО С Т А Н О В И В :

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новогродівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, треті особи, які не заявляю самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно на розгляд до Індустріального районного суду міста Дніпра (49074, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 84).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя В.М. Бондаренко