У Х В А Л А

іменем України

про закриття провадження у справі

07.07.2025 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді Застрожнікової К.С.,

при секретарі судового засідання Комової Д.К.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

23.01.2025 по справі було відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін у судове засідання.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що 09.07.2005 р. позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , від якого у сторін народилась донька ОСОБА_3 , 2012 р.н. Водночас, зі змісту позовної заяви слідує, що офіційно шлюб між сторонами вже було розірвано на підставі рішення Верховного суду, сімейного суду Онтаріо Канада від 06.09.2019 року.

Враховуючи встановлені обставини, суд поставив на обговорення питання закриття провадження у справі.

Позивачка заперечувала проти закриття провадження.

Дослідивши матеріали позову, із врахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, положеннями ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до статті 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10.01.2002 року № 2933, Україна з 02.04.2003 року приєдналася до Гаазької Конвенції про відміну вимог легалізації іноземних офіційних документів від 05.10.1961 року, яка набула чинності в Україні з 22.12.2003 року.

Канада не є державою-учасницею Гаазької конвенції, відповідно видані компетентними органами Канади офіційні документи для їх використання в Україні мають бути визнані та/чи легалізовані в установленому порядку.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» йдеться про те, що не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» йдеться про те, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

При цьому, суд зазначає, що Канада є учасником Нью-Йоркської конвенції з 10 серпня 1986 року, Україна з 22 серпня 1960 року, в яких зазначений міжнародний принцип «взаємності» при взаємодії правових систем різних держав, який знайшов своє відображення у частині другій статті 11 Закону України «Про міжнародне приватне право», де вказано, що застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, оскільки між Україною та Канадою не укладено договору про правову допомогу, то рішення суду Канади визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього Договору із Канадою не може бути підставою для невизнання рішення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 31.10.2018 по справі № 127/10583/17.

Тобто, позивачка ОСОБА_1 має звернутись до Солом`янського районного суду міста Києва із заявою про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, у порядку, передбаченому ст. ст. 471-473 ЦПК України.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 255, ст. ст. 471-473, 260, 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - закрити.

Роз`яснити позивачці ОСОБА_1 про необхідність звернення до суду із заявою про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню, у порядку, передбаченому ст. ст. 471-473 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Суддя К.С. Застрожнікова