Справа № 572/5096/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни заяву ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ у м.Києві у справі №572/5096/23 за позовом ОСОБА_1 до ПРОКУРАТУРИ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ СЛУЖБИМ БЕЗПЕКИ УКРАЇНИ У М.КИЄВІ ТА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури,

про заміну способу і порядку виконання судового рішення та виправлення описки у виконавчих документах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку 500 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, якою скасовано рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року, позов ОСОБА_2 було задоволено частково стягнуто з Держави Україна шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 364 000 грн. 00 коп. у відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури.

Вказане вище судове рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

Представником Головного управління Державної казначейської службою України у м.Києві до суду подано заяву в порядку виконання судового рішення, в якій заявник просить змінити спосіб та порядок виконання постанови Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 12 листопада 2024 року у справі №572/5096/23, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 364 000 грн. 00 коп. у відшкодування шкоди. Виправити помилку допущено у виконавчому листі Сарненського районного суду Рівненської області від 03 квітня 2025 року вказавши вірне найменування боржника «Держава Україна » замість «Державна казначейська служба України».

В обґрунтування поданої заяви сторона зазначає, що заявник - Державна казначейська служба України, як орган виконання судового рішення у справі №572/5096/23, відповідно до ст.435 ЦПК України, вправі звернутись до суду із заявою про зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Резолютивна частина постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року викладена всупереч практиці Верховного суду щодо формулювання у судових рішеннях способу стягнення шкоди (збитків) за рахунок держави (Державного бюджету України), який має відповідати вимогам законодавства. Постановами Верховного Суду від 07 грудня 2022 року у справі №461/9982/19, від 15 березня 2023 року у справі №591/7146/20, від 13 вересня 2023 року у справі №501/85/22 тощо, згідно із якими помилковими є рішення судів в частині визначення такого способу відшкодування шкоди, як «стягнення шляхом безспірного списання коштів Казначейством з єдиного казначейського рахунку».

Згідно з ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України.

Згідно п.п. 1 п. 35 Порядку № 845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (пункт 38 Порядку № 845).

Отже, відповідно до Бюджетного кодексу України та Порядку № 845 обов`язок виконання рішення суду про стягнення шкоди, завданої фізичній особі ОСОБА_2 внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і прокуратури, покладено на Державу, за рахунок коштів Держаного бюджету України.

Отже, заявник вважає, що належним способом виконання рішення у цій справі є стягнення коштів на користь позивача з Державного бюджету України, оскільки нормами процесуального законодавства не передбачено зазначення у резолютивній частині судового рішення відомостей про шляхи списання коштів, вид рахунку з якого буде проведено відповідне безспірне списання коштів.

Крім того, у виконавчому листі допущено помилки, а саме: відомості про боржника (боржник - Державна казначейська служба України) не відповідають відомостям, вказаним у резолютивній частині рішення.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 15 Закону визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Частиною другою статті 2 ЦК України встановлено, що учасником цивільних відносин є держава Україна.

Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17, від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18, від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20, від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц, від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц, від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Таким чином, зважаючи на зазначене та враховуючи практику Верховного Суду у Виконавчому листі про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 364 000,00 грн у відшкодування шкоди, боржником слід зазначити «Держава України».

В судове засідання представник заявника не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, свою заяву підтримує.

Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду у його відсутність, заперечує проти її задоволення.

Представник Головного управління Служби безпеки України у м.Києві та Київської області не з`явилися, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Від прокурора Сарненської окружної прокуратури надійшла заява про розгляд даної заяви у відсутність прокурора , заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення задоволити .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Із постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року, якою скасовано рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року, вбачається, що цим рішенням позов ОСОБА_2 було задоволено частково стягнуто з Держави Україна шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 364 000 грн. 00 коп. у відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури.

Статтею 1291 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, то здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом. 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок № 845) передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.35 Порядку № 845 Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду. У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету стягувачі подають документи, зазначені у п. 6 Порядку № 845, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду (абз. 1 п. 36 Порядку № 845).

Згідно Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів та здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Отже, Державна казначейська служба України є виконавцем у цій справі по стягненню (безспірному списанню коштів) на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 червня 2019 року у справі № 350/426/16.

Заявник в своїй заяві зазначає, що зазначення в резолютивній частині постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року у справі № 572/5096/23 за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури, відомостей про орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, та вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання грошових коштів, створює перешкоди у виконанні вказаного рішення суду.

Зміна способу виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року на запропонований заявником спосіб відбуватиметься в межах вимог того позову, стосовно якого було ухвалено відповідне судове рішення та не призведе до зміни первісних позовних вимог у справі № 572/5096/23.

Крім того, відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 15 Закону визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Частиною другою статті 2 ЦК України встановлено, що учасником цивільних відносин є держава Україна.

Верховний Суд неодноразово наголошував у постановах від 25.09.2019 у справі № 607/5841/17, від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18, від 15.06.2022 у справі № 398/2910/20, від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц, від 23.02.2022 у справі № 757/23994/20-ц, від 28.04.2022 у справі № 464/5200/19, від 25.01.2023 у справі №757/4091/20-ц, від 04.10.2023 у справі № 757/5351/21-ц, від 18.10.2023 у справі № 127/1407/22, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин .

Таким чином, в даному випадку дійсно судом припущено описку, яку слід виправити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 432, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ У М.КИЄВІ (м.Київ вул.Терещенківська,11-А ) про заміну способу виконання судового рішення у цивільній справі №572/5096/23 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ПРОКУРАТУРИ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (м.Київ Бульвар Лесі Українки,27/2, код ЄДРПОУ 0299996), ДЕРЖАВНОЇ КАЗНАЧЕЙСЬКОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (м.Київ вул.Бастіонна,6 ) про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства і прокуратури про зміну способу та порядку виконання рішення суду та виправлення описки у виконавчих документах - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 12 листопада 2024 року по справі №572/5096/23 шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 364000 (триста шістдесят чотири тисячі) гривень 00 копійок у відшкодування шкоди.

Виправити помилку допущену у виконавчому листі Сарненського районного суду Рівненської області від 03.04.2025 року №572/5096/23 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 364000 грн. у відшкодування шкоди, зазначивши вірне найменування боржника «Держава України».

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя