Справа №303/3503/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань Гейруш Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 97025 від 08.12.2019 року в розмірі 7 000, 00 гривень, з яких: 2 000,00 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 5000,00 гривень заборгованість по відсотках.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.10.2021 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ »ФК» КЕШ ТУ ГОУ " укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ "ЗАЙМЕР" відступило право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до ОСОБА_1

08.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №97025 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у розмірі 2 000,00 грн., дата надання кредиту 08.12.2019, строк кредиту 14 днів, процента ставка - 2 % в день або 730 % річних. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, не повернув кошти. Станом на 13.01.2025 наявна заборгованість у розмірі 7 000,00 грн. з яких тіло кредиту 2 000,00 грн., проценти 5 000,00 грн. у зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та сплачену суму судового збору.

Ухвалою суду від 16 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи.

Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подала.

Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що 08.12.2019 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №97025 від про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

За цим договором товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 договору).

За умовами п. 1.2 договору - кредит надається строком на 14 днів, тобто до 21.12.2019, строк дії договору 14 днів, але у будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання сторонами.

Сторони погодили, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту у розрахунку 2 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору - договір підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ "Про електронну комерцію".

На виконання вимог п. 2.4. кредитного договору відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти № НОМЕР_1 для перерахування кредитних коштів (ч. 7 кредитного договору).

На підтвердження виконання Товариством п. 2.4 Кредитного договору, позивач надано інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 24.02.2025 року, відповідно до якої 08.12.2019 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що являється доказом видачі кредитних коштів.

Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту №97025 від 08.12.2019 визначено Графік розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, а саме: Строк, на який надано кредит, - 14 днів, Сума кредиту - 2000 грн. Фіксована процентна ставка за день користування - 2 %, Сума нарахованих процентів за користування кредиту 560 грн. Сума нарахованої пені 5%, До оплати всього 2 560 грн.

Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту №97025 від 08.12.2019 та додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту підписано ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора KL 6511.

Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ "ЗАЙМЕР".

З довідки ТОВ "Платежі онлайн" №2044/02 від 25.02.2025 вбачається, що ТОВ "Платежі онлайн" як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс "Platon" була проведена успішна транзакція за номером 27582-11610-22937 на суму 2 000,00 грн. платіжна картка НОМЕР_1 (а.с.39).

З індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту вбачається, що ОСОБА_1 зазначено рахунок позичальника НОМЕР_1 , тобто рахунок на який перераховано грошові кошти у розмірі 2000,00 грн.

Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13.01.2025 року загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 7 000,00 грн. яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 5 000,00 грн., прострочена комісія 0,00 грн., тіло 0,00 грн., відсотки 0,00 грн., комісія 0,00 грн., пеня, штрафи 0,00 грн. (а.с. 15).

28.10.2021 року між ТОВ "ЗАЙМЕР" та ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" укладено договір Факторингу № 01-28/10/2021, відповідно до п. 1.1. якого предметом даного Договору є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно з п. 1.2 Договору факторингу Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступає Факторові своє право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, зазначеними у Реєстрі боржників (додатку N 1 до цього Договору).

Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору Факторингу № 01-28/10/2021 від 28.10.2021 року, ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" набуло права грошової вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за Кредитним договором №97025 від 08.12.2019 року у розмірі 7 000,00 грн. з яких заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами 5 000,00 грн. (а.с. 16).

13.01.2025 року ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" надіслало на поштову адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №97025 від 08.12.2019 року.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зазначеної вимоги.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З договору №184996 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, він оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки цей договір укладений на сайті позикодавця, та відповідач підписала його 08.12.2019 одноразовими ідентифікатором KL6511, тому без отримання повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства, такий договір не був би укладений.

Такий висновок суду узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20, провадження № 61-2902св21.

Договір містить податковий номер ОСОБА_1 , адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону. Внаслідок укладення договору, відповідач отримав на банківський рахунок кредитні кошти у визначеному договором розмірі.

Зі змісту Закону України "Про електронну комерцію" вбачається, що такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі.

Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми та обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними Кредитним договором.

Кредитним договором №97025 встановлено строк дії договору 14 днів, проценту ставку 730 % річних або 2 % в день, згідно з Додатком № 1 до Кредитного договору сума нарахованих процентів складає 560 грн.

Разом з тим, як вбачається з долученої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 13 січня 2025 року розмір заборгованості за простроченими процентами складає 5 000,00 грн. що свідчить про те, що проценти за користування кредитом були нараховані поза межами строку дії договору.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, оскільки зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 22 грудня 2019 року кредитор не мав права нараховувати відповідачу проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином, оскільки право кредитора нараховувати проценти за користування кредитом припинилося 22 грудня 2019 року, тому нарахування ОСОБА_1 процентів за користування кредитом починаючи з 23 грудня 2019 року у загальному розмірі 4 440,00 грн. є безпідставним та не породжує у відповідача обов`язку сплачувати ці кошти.

Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не виконала належним чином взяте на себе відповідно до умов Кредитивного договору №97025 зобов`язання щодо повернення ТОВ "ЗАЙМЕР" тіла кредиту у розмірі 2 000,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 560,00 грн. у зв`язку з чим має перед ТОВ "ЗАЙМЕР" невиконане зобов`язання зі сплати заборгованості у розмірі 2 560,00 грн.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КЕШ ТУ ГОУ", уклавши 28.10.2021 року з ТОВ "ЗАЙМЕР" договір факторингу, який на час розгляду справи не розірваний та не визнаний в установленому законом порядку недійсним, на законних підставах набуло прав кредитора за Кредитним договором №97025.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з Реєстром боржників до Договору Факторингу ТОВ "ЗАЙМЕР" передало ТОВ "ФК КЕШ ТУ ГОУ" право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №97025 від 08.12.2019 року на загальну суму 7 000,00 грн. з яких заборгованість за сумою кредиту 2 000,00 гривень, прострочена заборгованість за процентами 5 000,00 грн.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини щодо безпідставного нарахування первісним кредитором заборгованості за процентами у розмірі 4 440,00 грн. ТОВ "ЗАЙМЕР", яке включило до загального розміру заборгованості за Кредитним договором №97025 безпідставно нараховані проценти за користування кредитом, відступило ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" недійсну вимогу у розмірі 4 440,00 грн.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 4 440,00 грн. є недійсною, на момент відступлення права вимоги ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", оскільки первісний кредитор був обізнаний про відсутність у ОСОБА_1 сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі, який перевищує 560,00 грн. враховуючи проценту ставку та строк дії Кредитного договору №97025.

За таких обставин, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" не набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 4 440,00 грн. у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають через їх необґрунтованість, враховуючи, що відповідальність за відступлення недійсної вимоги лежить саме на ТОВ "ЗАЙМЕР", а не на боржникові.

Разом з тим, недійсність однієї з вимог, не свідчить про недійсність договору факторингу в цілому, оскільки відсутні обставини, які б свідчили про його нікчемність або про те, що він у встановленому законом порядку визнаний судом недійсним.

Таким чином, ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" набуло прав кредитора у Кредитному договорі №97025 за дійсними вимогами, а саме 2 560,00 грн. з яких заборгованість за простроченим тілом 2 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками 560,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості за кредитним договором первісному кредитору або новому кредитору, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача Кредитним договором №97025 у розмірі 2 560,00 грн.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Одним із способів захисту майнових прав відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України є примусове виконання обов`язку в натурі.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" заборгованості за Кредитним договором №97025 у розмірі 2 560,00 грн. з яких заборгованість за простроченим тілом 2 000,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками 560,00 грн. у зв`язку з чим суд частково задовольняє позовні вимоги.

У задоволенні позовних вимог ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 4 440,00 грн. суд відмовляє у зв`язку з їх необґрунтованістю.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог а саме у розмірі 885,90 грн. (2 560,00 x 2 422,40 / 7 000, 00 = 885,90).

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами

Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, суд дійшов висновку, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Так, встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" адвокатом Пархомчук С.В. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 29.12.2023 року.

З розрахунку понесених витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що адвокатом були надані такі послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ" та ОСОБА_1 в рамках кредитного договору №97025 від 08.12.2019 року, кількість годин 1, вартість 2000,00 грн. складення та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики, кількість годин 2,5, вартість 5000,00 грн. інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи, кількість годин 1,5, вартість 3000,00 грн. канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції, вартість 500,00 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу, підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76, 81, 131, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273-274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КЕШ ТУ ГОУ", , адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 82, офіс 7, заборгованість за Кредитним договором №97025 від 08.12.2019 року у розмірі 2 560,00 (дві тисячі п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КЕШ ТУ ГОУ", , адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська будинок 82, офіс 7, судовий збір у розмірі 885,90 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., а всього судові витрати у розмірі 6 885,90 (шість тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень 90 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КЕШ ТУ ГОУ" (, адреса місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 82, офіс 7).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Рішення суду виготовлено 07 липня 2025 року.

Головуюча Л.В.Курах