Справа № 638/9332/21
Провадження № 2/638/430/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 638/9332/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

встановив:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебуває вищевказана цивільна справа.

30.06.2025 представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кузнецовим Анатолієм Ігоровичем подано через систему «Електронний суд» заяву про відвід судді Цвіри Д.М. від розгляду даної справи, яке передана судді Цвірі Д.М. 14.07.2025.

Заява мотивована тим, що в порушення ч. 3 ст. 189 ЦПК України, суддя Цвіра Д.М., не провела у встановлені законом строки підготовче провадження (протягом шістдесяти днів) і ці строки порушувались саме до початку військової агресії рф, тобто до подій 24.02.2022 року; в порушення ч. 2 ст. 210 ЦПК України не розглядає у встановлені законом строки справу по суті (протягом тридцяти днів); проігнорувала клопотання представника позивача про витребування доказів, необґрунтовано відмовила у задоволенні цих клопотань, чим порушила право на захист; не звернула увагу на клопотання Відповідача про відкладення розгляду; справи, в такий спосіб порушила ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; в порушення ч. 2, 3 ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень» винесла ухвалу від 11.01.2022 тільки 19.01.2022, після того як представник позивача звернувся з інформаційним запитом від 14.01.2022 щодо встановлення поважності не проведення судового засідання; не долучила до матеріалів справи основні докази права власності позивача на спірну квартиру; вбачається можлива зацікавленість в результаті розгляду справи і виникають сумніви щодо її неупередженості, у зв`язку з грубим порушенням прав позивача ОСОБА_1 .

Приписами ч. 7 ст. 40 ЦПК України визначено, що відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про відвід є необґрунтованою.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді не ґрунтуються на вимогах п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявником не надано належних та допустимих доказів наявності та обґрунтованості обставини, що викликають сумнів в неупередженості або зацікавленості судді, а також наведені позивачем підстави для відводу судді не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, а є лише незгодою сторони з процесуальними рішеннями судді, тому не можуть бути підставою для відводу в розумінні ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства України, встановлені при розгляді заяви обставини, письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість поданої заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що викладені у заяві доводи про відвід судді є необґрунтованими, а тому питання про відвід судді має бути вирішено суддею, визначеним у порядку ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

постановив :

Визнати необґрунтованою заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 638/9332/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Передати заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузнецова Анатолія Ігоровича про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. від розгляду скарги у цивільній справі № 638/9332/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, у зв`язку з визнанням заявленого відводу судді необґрунтованим.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Д.М.Цвіра