справа № 208/6550/25
провадження № 6/208/2031/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Кам`янського Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Грищенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (правонаступник стягувача, адреса місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, корп.28, ), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (стягувач, адреса: м. Київ, вул. Коновальця 36Б, ), ОСОБА_1 (боржник, адреса: АДРЕСА_1 ), Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, пр.-т Гімназичний 47) про заміну сторони стягувача,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану заяву, в якій порушено вимогу замінити первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , у виконавчому проваджені № 37799650 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Дельта Банк " заборгованості.

Заявлені вимоги обґрунтовані наступним. На примусовому виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 37799650 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

25.06.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 2271/К, відповідно до якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги за Кредитним договором № 002-03019-310807 від 31.08.2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 .

Посилаючись на практику Верховного Суду та приписи ЦК України, заявник зазначає, що є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» та має право звернутися до суду з заявою про заміну такої сторони її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заяву призначено до розгляду в порядку ст. 442 ЦПК України.

Сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, заявник за змістом заяви про заміну сторони стягувача просить здійснити її розгляд без участі його представника.

Розгляд справи проведено по суті відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, та згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оцінивши ступінь обґрунтованості заяви про заміну стягувача його правонаступником, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

На примусовому виконанні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження № 37799650 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 2271/К від 25.06.2020 року, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 002-03019-310807 від 31.08.2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-122цс13 від 20.11.2013.

Суд вважає, що у разі позбавлення заявника права на здійснення процесуального правонаступництва та заміну стягувача будуть порушені приписи ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В свою чергу, Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» чітко встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Конвенції, у відповідності до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені вимоги про заміну сторони стягувача його правонаступником такими, що підлягають задоволенню, та зазначає, що в такий спосіб забезпечується головна мета здійснення виконавчого провадження - поновлення порушених прав, повернення грошових коштів, реалізація конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про заміну сторони стягувача- задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», , у виконавчому проваджені № 37799650 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ " Дельта Банк " заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. С. Кузнєцова