УХВАЛА

07 липня 2025 року

м. Київ

справа № 953/21572/20

провадження № 61-8458ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д. В. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2025 року, подання приватного виконавця задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 на строк до виконання зобов`язань, покладених на неї згідно з виконавчими листами № 953/21572/20, виданих 09 лютого 2022 року; № 953/21577/20 виданих 26 грудня 2022 року; № 953/498/22 виданого 14 жовтня 2024 року Київським районним судом м. Харкова, що виконуються у виконавчих провадженнях № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д. В.

У червні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2025 року, які просить скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні подання.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвали, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, наведено в статті 353 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки відповідно до вимог пункту 31 частини першої статті 353 ЦПК України та пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено права касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду такої ухвали в апеляційному порядку.

Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість її касаційного оскарження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, оскільки ухвала Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року та постанова Харківського апеляційного суду від 04 червня 2025 року не підлягають оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 04 червня 2025 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 , стягувачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник