Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3451/25
Номер провадження2/711/1818/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
03 липня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 25.01.2024 між фізичною особою позичальником ОСОБА_1 (далі відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8176780 (надалі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримала 4000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 8176780 від 25.01.2024) повернення кредиту та сплати комісії і процентів відповідачем не було внесено.
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. Ураховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 8176780 від 25.01.2024, позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника.
Пунктом 7.1. Кредитного договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.
Укладаючи Кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на викладене, позивача робить висновок, що договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений.
Крім того, позивач у позові зазначає, що підтвердженням факту добровільного укладення відповідачем Кредитного договору є анкета-заява на кредит № 8176780 від 25.01.2024, що заповнена відповідачем.
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обгрунтовує це тим, що 28.05.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги №106-МЛ.
Відповідно до умов означеного договору відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 18176780 від 25.01.2024, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме: відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості вих. № 23609119/2575 від 06.03.2025, однак відповідачем пропозиція залишена без задоволення.
З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 8176780 від 25.01.2024 в сумі 13 539,04 грн та судові витрати.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 30 хв 28 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2025 розгляд справи, що був призначений 28.05.2025 о 12 год 30 хв, відкладений до 14 год 10 хв 03 липня 2025 року.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 03 липня 2025 року о 14 год 10 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами).
У зв`язку із цим 03 липня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 25.01.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №8176780 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір).
Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язів найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
У пунктах 1.2-1.4 Кредитного договору сторони обумовили параметри та умови кредиту, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума кредиту становила 4000 грн; кредит надається загальним строком на 105 днів з 25.01.2024 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.02.2024; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.05.2024; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.02.2024, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.05.2024.
Крім того, із п.1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 680 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Також зі змісту п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору суд встановив, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1260 грн, які нараховуються за ставкою 2,1% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 8280 грн, які нараховуються за ставкою 2,3% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Із п.2.4.1 Кредитного договору встановлено судом, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору. Завершення пільгового періоду не призводить до порушення строків (прострочення) виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати інших платежів. Закінчення поточного періоду призводить до порушення та прострочення виконання грошових зобов`язань позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5, 3.2.6 Договору.
Крім того із п.6.1, 6.7 Кредитного договору встановлено, що цей договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в іноформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема на сайті Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Позичальника ідентифіковано та верифіковано шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних позичальника.
Із титульної сторінки Кредитного договору суд встановив, що там містяться відомості про підписання ОСОБА_1 25.01.2024 о 11 год 06 хв Кредитного договору, зокрема, електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: 497330 (а.с.7-12).
Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач ОСОБА_1 , на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодилася з графіком платежів за договором як додатком №1 до Кредитного договору шляхом підписання 25.01.2024 о 11 год 06 хв Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а саме: 497330 (а.с.13).
Крім того, із заявки на отримання кредиту №8176780 як додатку №2 до Кредитного договору суд встановив, що позичальник (відповідач) ОСОБА_1 виявила волю на отримання кредиту в ТОВ «Мілоан» для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту: 4000 грн; загальний строк кредитування: 105 днів, з яких пільговий період: 15 днів, а поточний період: 90 днів; денна процентна ставка протягом пільгового періоду: 2,1%, а протягом поточного періоду: 2,3%; комісія за надання кредиту: 17,00% від суми кредиту; платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту: MASTERCARD CREDIT STANDART №545708*24; банк, що випустив картку: pb (а.с.13 зворот).
Із довідки ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з якою укладено Кредитний договір, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: 497330; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 25.01.2024 о 11 год 06 хв 24 сек; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: НОМЕР_2 (а.с.14 зворот).
Із платіжного доручення №121218985 від 25.01.2024 судом встановлено, що означеного дня ТОВ «Мілоан» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 4000 грн, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем ОСОБА_1 на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача із призначенням платежу: кошти згідно договору 8176780, що відповідає номеру Кредитного договору (а.с.16).
Згідно безпосередньо дослідженої судом відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 25.01.2024 надано відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн та цього ж дня нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 680 грн; у період часу із 26.01.2024 до 09.02.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 78,12 грн згідно п.1.5.2 Кредитного договору; у період часу з 10.02.2024 до 16.02.2024 включно позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 78,12 грн згідно п.1.5.2, 2.3.1.1 Кредитного договору; у період часу з 17.02.2024 до 16.05.2024 позичальнику щоденно нараховувались відсотки в сумі 85,56 грн як нестандартні проценти.
Крім того із означеної відомості судом також встановлено, що 25.01.2024 кредитодавцем нараховувалась позичальнику ОСОБА_1 комісія як за оформлення кредиту (680 грн), так і за пролонгацію у сумі 240 грн; водночас позичальником сплачено ТОВ «Мілоан»: 25.01.2024: 280 грн тіла кредиту, 240 грн комісії за пролонгацію, та 280 грн комісії за оформлення кредиту (а.с.16 зворот 26, 26 зворот).
Із виписки з особового рахунка за Кредитним договором №8176780 від 25.01.2024 судом встановлено, що сума боргу за Кредитним договором позивачем розрахована з огляду на те, що прострочене тіло кредиту становить 3720 грн; прострочені відсотки становлять 9419,04 грн, та заборгованість за комісією становить 400 грн, що виникли у відповідача станом на 13.03.2025 (а.с.25 зворот).
Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 (а.с.20 зворот - 25) встановив, що 28 травня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено означений правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Факт оплати ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» ТОВ «Мілоан» грошових коштів за відступлення прав вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 судом встановлено із дослідженої у судовому засіданні платіжної інструкції №2258 від 28.05.2024, відповідно до якої ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Мілоан» 2 162 236,36 грн плати за укладення договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 (а.с.18 зворот).
Із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №106-МЛ від 28.05.2024 (у новій редакції згідно додаткової угоди №1 від 04.02.2025, а.с.19) судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 13 539,04 грн, з яких: 3720 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 9419,04 грн сума заборгованості за відсотками, та 400 грн залишок по комісії (а.с.26).
Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).
Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним позики на підставі договору відступлення прав вимоги №10-МЛ від 28.05.2024.
Частина 1,2 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1,2 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), а саме: 497330.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання нею в кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 4000 грн, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору у строки, передбачені цим правочином.
Водночас матеріалами справи підтверджується той юридичний факт, що сума кредиту, що обумовлена між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 і відображена у п.1.2 Кредитного договору, була отримана відповідачем шляхом перерахування на її картковий рахунок № НОМЕР_3 , реквізити якого обумовлені у заяві на отримання кредиту №8176780 як додатку №2 до Кредитного договору.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 3720 грн (з врахуванням сплаченої відповідачем суми 280 грн) в рахунок погашення тіла кредиту підлягає задоволенню.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 9419,04 грн суд зазначає наступне.
У п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 Кредитного договору сторони обумовили, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 25.01.2024 і складається з пільгового та поточних періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.02.2024; поточний період складає 90 днів, що настає з дати наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 09.05.2024; позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 09.02.2024, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 09.05.2024.
Крім того, у п.1.5.2 та 1.5.3 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1260 грн, які нараховуються за ставкою 2,1% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного період становлять 8280 грн, які нараховуються за ставкою 2,3% від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Пунктом 2.4.1 Кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежі, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору.
З аналізу означених пунктів Кредитного договору суд зробив висновок, що його сторони домовилися про те, що у період пільгового періоду, тобто з 26.01.2024 до 09.02.2024 включно, позичальник ОСОБА_1 має сплачувати ТОВ «Мілоан» відсотки в розмірі 2,1% від суми кредиту щоденно, а у випадку неповернення позичальником суми позики в останній день пільгового періоду строку кредиту, проценти за користування сумою кредиту кредитодавцем нараховуються наступним чином: протягом 90 днів після закінчення пільгового періоду - за денною відсотковою ставкою 2,3% від фактичного залишку кредиту. Кінцевий строк сплати відсотків за Кредитним договором 09.05.2024.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст.627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору, зокрема, п.1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.4, п.1.5.2 та 1.5.3, 2.4.1, встановив, що їх розмір визначений неправильно з огляду на таке.
Так, за період строку кредиту (пільгового періоду, що сторонами Кредитного договору обумовлений початком з 26.01.2024 і закінченням 09.02.2024) розмір відсотків, які мала сплатити позикодавцю відповідач (з урахуванням того, що у день видачі кредиту відповідач відразу сплатила 280 грн у рахунок його погашення, тобто тіло кредиту, починаючи із 25.01.2024 складає 3720 грн) становить 1 171,8 грн (3720 грн х 0,021 = 78,12 грн; 78,12 грн х 15 днів = 1171,80 грн), що узгоджується із умовами п.1.5.2 Кредитного договору.
Водночас згідно відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.16 зворот) судом встановлено, що 25.01.2024 відповідач сплатила 6% від тіла кредиту, що складає 240 грн (4000 грн х 0,06), з метою пролонгації Кредитного договору на 7 днів згідно положень п.2.3.1 Кредитного договору.
У зв`язку із цим, у період строку кредитування (з 10.02.2024 до 16.02.2024 включно) розмір відсотків, які мала сплатити позикодавцю відповідач становить 546,84 грн (3720 грн х 0,021 = 78,12 грн; 78,12 грн х 7 днів = 546,84 грн), що узгоджується із умовами п.1.5.2, 2.3.1 Кредитного договору.
Надалі, починаючи із 17.02.2024 і до часу закінчення строку кредитування, тобто до 09.05.2024, розмір відсотків, які мала сплатити позикодавцю відповідач становить 7 101,48 грн (3720 грн х 0,023 = 85,56 грн; 78,12 грн х 83 дні = 7 101,48 грн), що узгоджується із умовами п.1.3.2, 2.3.1 Кредитного договору
Отже, сукупний розмір відсотків, які підлягали сплаті позичальником ОСОБА_1 кредитодавцю ТОВ «Мілоан» за період з 26.01.2024 до 09.05.2024, тобто у період загального строку кредиту, що обумовлений у п.1.3 Кредитного договору, становив 8 820,12 грн (1171,80 грн + 546,84 грн + 7101,48 грн).
Проте, як встановлено судом із безпосередньо дослідженої відомості про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 суми кредиту (а.с.16 зворот, 26, 26 зворот), що підготовлена ТОВ «Мілоан», первинним кредитодавцем відсотки нараховані поза межами строку дії Кредитного договору, а саме: з 10.05.2024 до 16.05.2024, що сукупно складає 598,92 грн.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 в справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22), зазначила наступне: очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. І незважаючи на те, що сторони в кредитних договорах визначили, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку.
За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів, відповідно до статті 1048 ЦК України, поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Таким чином, сума процентів, що лишилися несплаченими відповідачем ОСОБА_1 як позичальником ТОВ «Мілоан» як кредитодавцю, згідно умов Кредитного договору, станом на 09.05.2024 (закінчення строку кредитування згідно п.1.3 Кредитного договору), становить 8820,12 грн, оскільки 598,92 грн нараховані ТОВ «Мілоан» з 10.05.2024 до 16.05.2024, тобто поза межами строку дії Кредитного договору (п.1.3, 1.3.2).
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених нею коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками є частково обгрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню частково в сумі 8820,12 грн.
Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача 400 грн в рахунок сплати заборгованості за комісією за оформлення кредиту, то суд зазначає про таке.
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 680 грн, яка нараховується за ставкою 17,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Водночас п.1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4 договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
Також зі змісту заяви на отримання кредиту №8176780 від 25.01.2024, що є додатком №2 до Кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 виявила волю на отримання від ТОВ «Мілоан» кредиту зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 17,00% від суми кредиту (а.с.13 зворот).
Отже, підписанням Кредитного договору та додатків до нього без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнана та погодилася з усіма умовами такого договору.
Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого позивачем, графіку платежів, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язана повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісією, в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти та комісію за надання кредиту.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру комісії за надання кредиту; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_1 погодилася з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.
Отже, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування позивачем комісії в розмірі 400 грн з врахуванням сплачених сум на погашення означеної складової Кредитного договору, а саме: 280 грн - 25.01.2024 (відомості про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», а.с.16 ззворот).
У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що сума несплаченої відповідачем комісія за оформлення кредиту, згідно умов Кредитного договору, складає 400 грн (680 грн (комісія, розмір якої обумовлений Кредитним договором) 280 грн (кошти, що сплачені позичальником 25.01.2024 в рахунок погашення комісії за оформлення кредиту)).
Крім того, відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надала суду жодних належних і допустимих доказів щодо сплати нею позивачу комісії за оформлення кредиту в розмірі 680 грн.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача 400 грн в рахунок заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується прохання позивача, викладеного у п.4 прохальної частини позовної заяви від 22.04.2025 про стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції №5776 від 24.03.2025 (а.с.31) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки, в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 516, 527, 530, 610, 626-628, 634, 638, 1054, 1056-1, 1077, 1082 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд
позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит №8176780 від 25 січня 2024 року в розмірі 12 940 (дванадцять тисяч дев`ятсот сорок) гривень 12 (дванадцять) копійок, з яких: 3720 (три тисячі сімсот двадцять) гривень - заборгованість за сумою кредиту, 8820 (вісім тисяч вісімсот двадцять) гривень 12 (дванадцять) копійок сума заборгованості за сумою відсотків, та 400 (чотириста) гривень заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) гривень 33 (тридцять три) копійки.
У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне заочне рішення складене 03 липня 2025 року.

Сторони у справі:

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», , місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: О. В. Петренко