Справа № 450/4970/24 Провадження № 2/450/647/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2025 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спадкування за законом, в якому позивач звернулася до суду з позовом, в якому позивачка звернулася до суду з позовом, в якому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що числився за померлою згідно довідки виданої Щирецькою селищною радою, Львівського району, Львівської області.

В обґрунтування позову, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , мати позивача та відповідача. Цей факт підтверджується актовим записом про смерть №39 та свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Щирецькою селищною радою Львівського району. До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшов, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Щирецької селищної ради. За життя спадкодавиця не склала заповіту, у зв`язку з чим спадкування здійснюється за законом (ст. 1258 ЦК України). На час відкриття спадщини (день смерті) позивачка проживала разом із матір`ю, що згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, дає підстави вважати її такою, що прийняла спадщину. Позивачка також подала заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Якимів Л.С. Проте свідоцтво про право на спадщину не було видане, оскільки право власності на житловий будинок не було формально зареєстроване за спадкодавицею за життя. Це підтверджується довідкою Львівського обласного комунального підприємства БТІ та ЕО. Таким чином, у позивачки виникла перешкода в оформленні спадщини нотаріальним шляхом, і вона змушена звернутися до суду з вимогою визнати право власності на спадкове майно, оскільки це єдиний можливий спосіб реалізувати спадкові права відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України. Досудове врегулювання спору не здійснювалося. Міри щодо забезпечення позову або доказів не вживалися. На момент подання позову аналогічні справи в суді не розглядаються. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є його заява, згідно змісту якої позовні вимоги позивача підтримує та просить задоволити, однак справу просить проводити без його участі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися-до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і -заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 68 років, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 21.10.2021 року Щирецькою селищною радою Львівського району Львівської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 66 років, що стверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.03.2024 року Щирецькою селищною радою Львівського району Львівської області.

Після смерті останньої, а саме ОСОБА_3 відкрилась спадщина в склад якої, окрім іншого, увійшов житловий будинок АДРЕСА_1 , що числився за померлою згідно копії Довідки виданої Щирецькою селищною радою, Львівського району, Львівської області № 181 від 18.06.2024 року.

За життя ОСОБА_3 своїм майном не розпорядилась, тому спадкування майна

здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у склад спадщини ОСОБА_3 крім іншого, увійшло право власності на зазначені вище майнові права.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

З урахування того, що спадкодавцем не було складено заповіту, у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом почергово.

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцями першої черги

спадкування після смерті ОСОБА_3 є її діти, а саме: дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт родинних відносин підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.10.1976 року (прізвище змінено, у зв`язку із укладенням шлюбу, що вбачається із копії Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 06.06.2003 року) та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , факт родинних відносин підтверджено копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 05.10.1984 року. Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини за законом судом при розгляді справи встановлено не було.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за законом або за заповітом, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, для її прийняття має подати за місцем відкриття спадщини нотаріусу або іншій посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав таку заяву і не доведе, що цей строк був пропущений з поважної причини, він вважається таким, що не прийняв спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини

встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із наявної в матеріалах спадкової справи № 50/2024/індекс справи 02/14 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка почата 12.04.2024 року, заяви про прийняття спадщини за законом, позивача ОСОБА_1 , остання 12.04.2024 року, тобто в межах шестимісячного, встановленого законом строку подала заяву до приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Львівської області Якимів Л. С., згідно змісту останньої така вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3 , спадщину приймає, вказує іншого спадкоємця померлої сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Із наявної в матеріалах спадкової справи № 50/2024/індекс справи 02/14 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яка почата 12.04.2024 року, заяви про відмову від прийняття спадщини за законом, відповідача ОСОБА_2 , останній 21.06.2024 року, тобто в межах шестимісячного, встановленого законом строку, відмовився від належної йому після смерті матері спадщини.

В матеріалах вищевказаної спадкової справи немає відомостей про відкликання такої, про небажання приймати спадщину, свідчить також і його заява, яка міститься в матеріалах даної цивільної справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1272 Цивільного Кодексу України передбачає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

На момент смерті спадкодавця - ОСОБА_3 разом із нею проживала позивач в справі, що свідчить про те, що остання вступила в управління спадковим майном (копія Довідки № 181, видана Щирецькою селищною радою Львівського району Львівської області 18.06.2024 року).

Окрім цього, судом встановлено, що свідоцтво про право на спадщину позивачу не видавалось, оскільки за життя спадкодавець не зареєструвала формально свого права на майно, що підтверджується відповідною копією Довідки № 88 від 14.05.2024 року, виданою ЛОР ОКП БТІ та ЕО, що змушує позивача звернутись в суд задля визнання такого права, оскільки визнати таке в

позасудовому порядку неможливо.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За п. 23 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла спадщину, окрім іншого й на житловий будинок АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті, та те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; інший спадкоємець першої черги відмовився від спадщини та те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, те, що обставини склалися так, що в іншому крім судового порядку позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не встиг зареєструвати за собою право власності на вищезазначене майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. 259,263,265,268,273 ЦПК України, ст. 392,1216-1218,1220,1222,1223ЦК України, суд

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що числився за померлою, згідно Довідки № 181 від 18.06.2024 року, виданої Щирецькою селищною радою Львівського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Повний текст судового рішення складено 05.05.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук