Провадження №2/712/182/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Дубини В.В., позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Літвінова Є.В., Саражан Н.М., Татаринова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів,

у с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів (а.с. 66), у якій просить:

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан,

- стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заподіяну моральну шкоду в сумі 737000,00 грн.,

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він має реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 з 1990 року, яка на право власності перейшла позивачу 10.07.2014, державну реєстрацію проведено 22.02.2018.

Фактично ОСОБА_1 не мав можливості користувався послугами газопостачання за сімейних обставин, у зв`язку із довготривалим перебуванням за іншим місцем проживання у зв`язку із доглядом своєї матері ОСОБА_2 , 1922 року народження.

Після набуття статусу власника квартири від 10.07.2014 і отримання технічного паспорту на власність 03.09.2014 ОСОБА_1 неодноразово звертався до надавача послуги встановити газовий лічильник в квартирі АДРЕСА_2 , так як в будинку проводилась встановлення приладів обліку, в тому числі були встановлені прилади обліку по сусідству у квартирах АДРЕСА_3 .

Представники 2-го відповідача 22.09.2014 провели опломбування запірної арматури (кран) і склали Акт, указавши борг, ОСОБА_1 відмовився підписувати вказаний Акт від 22.09.2014 з указаним боргом.

При опломбуванні не перевірено технічний стан запірної арматури, яка вичерпала термін придатності.

Позивач зазначає, що в будинку встановлювались газові лічильники вибірково, ОСОБА_1 звернувся до 2-го відповідача з проханням встановити газовий лічильник, однак йому було запропоновано укласти договір.

12.02.2015 було укладено договір на отримання послуги газопостачання за показниками лічильника. Це перший укладений договір, в якому зазначений борг 543.26 грн., який був викреслений на підставі пред`явлених документів (відсутність проживання за місцем реєстрації, акти опитування сусідів), з чим погодився надавач послуги, і підписав та завірив печаткою. Висновок - сторони дійшли до згоди та визнали, що такого боргу 543,26 грн. не існує.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 травня 2015 року у справі № 712/2192/15-ц провадження 2/712/1155/15 вирішено - відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

ОСОБА_1 заяву про припинення послуги газопостачання не подавав, надавач послуги за фіктивно створеним боргом послугу припинив, накладенням опломбування запірної арматури в квартирі.

Установлення приладів виміру газопостачання у квартирах будинку АДРЕСА_4 надавач послуги газопостачання проводив вибірково.

05.06.2020 встановлено лічильник газу, Договір відповідального зберігання майна № від 05.06.2020 та Акт на припинення/відновлення газопостачання від 05.06.2020 ОСОБА_1 не підписував, всі підписи, на думку позивача, фальсифіковані відповідачем.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 січня 2023 року у справі № 712/8648/22 ухвалено у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про порушення прав споживача на отримання послуги газопостачання відмовити.

На початку липня 2023 року надавач послуги звернувся надати допуск до лічильника газу для перевірки опломбування, 10.07.2023 було надано доступ до газового лічильника і перевірено опломбування та складено відповідний Акт.

Також повідомлено, що у ОСОБА_1 заборгованості не має, потрібно підійти в абонентський відділ підписати заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу. 11.07.2023 було підписано заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу, але на прохання надати сам договір розподілу природнього газу службові працівники абонентського відділу відмовили.

12.07.2023 ОСОБА_1 подав 2-му відповідачу заяву про відновлення газопостачання шляхом зняття опломбувань та скласти Акт на запірну арматуру, яка пропускає газ і встановлена після лічильника та провести її демонтаж.

На подану заяву від 12.07.2023 надійшло два листи від 21.07.2023 № А-92/02- 17, в яких викладено, що відсутні дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку АДРЕСА_5 , і потрібно особисто ОСОБА_1 забезпечити обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладення договору на технічне обслуговування зі спеціалізованим підприємством, що має відповідні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів і один акт перевірки передати до АТ «Черкасигаз».

Законодавством передбачено спеціальну процедуру технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання шляхом укладання договору на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання.

У будинку АДРЕСА_6 послуга газопостачання надається всім (170 квартир) споживачам без наявності Актів перевірок ДВК і укладених договорів на обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання, і не один рік. А з ОСОБА_1 вимагають провести вказані дії за всіх споживачів, що є грубим порушенням п. 3 частини 1 ст. 21 закону України «Про захист прав споживачів». Димовентиляційні канали і газова плита в квартирі АДРЕСА_7 в належному технічному стані.

Стосовно запірної арматури (кран), яка має несправний технічний стан і за строками придатності має бути демонтована 2-м відповідачем, оскільки встановлено цей кран для чергової маніпуляції.

По факту - газопостачання ОСОБА_1 припинено неправомірно, в подальшому, напрацьовуючи різного роду маніпуляції, щоб отримати вигоду без надання послуги газопостачання.

Такими діями 2-й відповідач заподіяв значної моральної шкоди, душевні страждання, позбавив права на нормальну життєдіяльність, з жовтня місяця 2014 року змусив харчуватись на субпродуктах без гарячої їжі, дихати газом з крана, який пропускав.

Таким чином розмір моральної шкоди складає 737 000 грн.

Стислий виклад заперечень відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України» (далі за текстом 1-й відповідач)

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач у своїй позовній заяві жодним чином не наводить підстав своїх матеріально-правових вимог до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а також не зазначає, в чому саме полягає його порушене право та яким чином має відбутись його поновлення.

Позивач обґрунтовує порушення своїх прав в частині не надання послуг з розподілу природного газу, разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 5 розділу 3 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494 взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Таким чином, повноваження щодо розподілу природного газу відносяться до компетенції Оператора ГРМ, який, у свою чергу, є самостійним суб`єктом господарювання.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 509/5080/18; від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19).

У свою чергу, у позовній заяві Позивачем не подано жодних доказів та не наведено належного обґрунтування того, в чому полягає порушення його прав, які саме права порушено 1-м відповідачем.

Стислий виклад заперечень відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» (далі за текстом 2-й відповідач)

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_8 , Позивач отримував на підставі укладеного з Відповідачем 2 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання №9967148 від 20.12.2007, який переукладено 12.02.2015.

У зв`язку із невиконанням Позивачем взятих на себе за Договором зобов`язань в частині здійснення своєчасної і повної оплати наданих 2-м Відповідачем послуг та наявності заборгованості по оплаті за спожитий газ, 22.09.2014 газопостачання за адресою позивача було припинено, про що складено відповідний акт.

Відповідно до п. 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Газопостачання позивачу не відновлювалось, оскільки Позивач не усував порушення, що стало причиною припинення газопостачання.

Починаючи з 01.07.2015, 2-й відповідач на підставі Ліцензії на природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 03.06.2020 №1049), здійснював провадження господарської діяльності виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області (крім Христинівського, Маньківського та Уманського районів).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі за текстом - Кодекс ГРМ), розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (п.п. 1, 2 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Вимогами п. 6.1. Правил безпеки встановлено, що безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)).

Перевірка і прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом, рекомендована форма якого наведена у додатку 2.

Відтак, долучена Позивачем до позовної заяви роздруківка від 24.11.2023 з приміткою: «Вентиляційний канал має витяжку і при прикладенні аркушу паперу утримує його», не є доказом на підтвердження факту належного стану димових і вентиляційних каналів.

Більше того, додана роздруківка є малозрозумілою, оскільки незрозуміло, що саме на ній зображено, де саме знаходиться зображене (місцезнаходження) і як його ідентифікувати.

Позивачу неодноразово надавались вичерпні відповіді та пояснення, як усні, так і письмові, з детальним переліком дій та їх виконання, необхідних для відновлення газопостачання, що, зокрема вбачається із документів, долучених Позивачем до позовної заяви і не заперечується останнім.

Однак Позивач відмовляється виконати передбачені чинним законодавством вимоги, необхідні для відновлення газопостачання.

Питання правомірності дій 2-го відповідача, за заявою позивача, перевірялось Регулятором (НКРЕКП) у 2020 році, за результатами перевірки порушень не виявлено, про що свідчить лист НКРЕКП від 07.10.2020 №1004/16/9-20.

Обставини припинення газопостачання були досліджені та встановлені Соснівським районним судом м. Черкаси у рішенні від 27.05.2015, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 у справі №712/2192/15-ц, обставини щодо відновлення газопостачання викладені у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2023, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2023 у справі №712/8648/22.

Таким чином, заявлені Позивачем вимоги вже були предметом судового розгляду за вказаними справами, рішеннями у яких Позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог і які набрали законної сили.

Під час розгляду указаних справ, судами першої та апеляційної інстанцій досліджувались докази, які підтверджують фактичні обставини, та їм вже надавалась оцінка, а також встановлені та досліджені фактичні обставини під час розгляду справ, а тому доводи Позивача, викладені ним у позовній заяві, не спростовують висновків щодо правомірності дій 2-го Відповідача, викладених у судових рішеннях у справі 712/2192/15-ц та у справі №712/8648/22.

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» на Оператора ГРМ покладено відповідальність за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані газорозподільної системи та здійснення цих функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів.

Таким чином, перевірка пломбування газового обладнання - це один із способів забезпечення уникнення аварійної ситуації, пов`язаної з витоком газу на об`єкті споживача, а також перевірки газорозподільної системи від несанкціонованого підключення газових приладів, що і було здійснено працівниками Оператора ГРМ у квартирі Позивача 10.07.2023.

Після перевірки пломбування газового обладнання позивачу вкотре в усній формі були надані роз`яснення щодо подальших дій, які він має здійснити для відновлення газопостачання на його об`єкт, в тому числі, необхідності належного оформлення договірних відносин з Оператором ГРМ, що також включає у себе підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу.

Згідно п. 2 гл. 3 розд. VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Умови договору розподілу природного газу є однаковими для всіх споживачів України, а сам договір є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк, шляхом заявочного приєднання і не потребує двостороннього підписання письмової форми Договору. Письмова форма Договору надається Оператором ГРМ на письмову вимогу споживача.

Із письмовою вимогою про надання письмової форми Договору позивач не звертався до 2-го відповідача. Доказів звернення позивачем не надано.

У частині заявлених позивачем звинувачень 2-го відповідача про нав`язування таких умов одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, є лише оціночними поняттями з боку позивача і не містять відомостей про конкретні факти, події та явища, які вказують на неправомірність дій 2-го відповідача.

Таким чином, позивачем не надано жодного обґрунтованого доказу на підтвердження порушення його прав 2-м відповідачем.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.11.2023 №2226 «Про зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої AT «ЧЕРКАСИГАЗ» з 01 грудня 2023 року 2-му відповідачу зупинено дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої AT «Черкасигаз» відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №840.

У зв`язку із чим, з дати зупинення дії ліцензії з розподілу природного газу у 2-го відповідача фактично відсутні відповідні повноваження, пов`язані з виконанням функцій Оператора ГРМ та передбачені чинним законодавством України, а також відсутні правові підстави виконання робіт в частині заявленої позивачем вимоги про зобов`язання відповідача провести демонтаж запірної арматури (кран) у квартирі АДРЕСА_1 .

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, 2-й відповідач зазначає, що позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння йому моральної шкоди та відповідно розмір її компенсації в сумі 737 000,00 грн, що безпідставно та необґрунтовано завищена позивачем.

Пред`явивши вимоги про стягнення з 2-го відповідача компенсації за заподіяну шкоду, позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності і розміру та причинного взаємозв`язку з діями AT «Черкасигаз».

Стислий виклад заперечень відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі за текстом 3-й відповідач)

Відповідач подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_8 , отримувались на підставі договору з АТ «Оператор газотранспортної системи «Черкасигаз» на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання №9967148 від 20.12.2007, який було переукладено 12.02.2015.

Згідно умов укладеного договору АТ «ОГС «Черкасигаз» зобов`язався безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строк і на умовах, передбачених цим договором.

У зв`язку із невиконанням позивачем взятих на себе за Договором зобов`язань в частині здійснення своєчасної і повної оплати наданих 2-м Відповідачем послуг та наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ, 22.09.2014 газопостачання за адресою позивача було припинено, про що складено відповідний акт.

Газопостачання Позивачу не відновлювалось, оскільки Позивач не усував порушення, що стало причиною припинення газопостачання.

Відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та чинних рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), з 01 липня 2015 року відбулось розмежування видів діяльності з постачання та розподілу природного газу.

Постановою НКРЕКП від 04.06.2015 №1687 видану ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом анульовано з 01 липня 2015 року.

Крім того, 27.11.2015 набрав чинності Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, положеннями якого визначено, що Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ).

Отже, починаючи з 01.07.2015, 2-й відповідач на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №840 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 03.06.2020 №1049), здійснював провадження господарської діяльності виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області (крім Христинівського, Маньківського та Уманського районів).

Нормами абз. 1 п. 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі відповідають за експлуатацію власних мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ (Правилами безпеки), зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Правил безпеки власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Окрім цього, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно з п. 5.4. розділу 5 Правил безпеки, яким встановлено вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків, технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводіввиробників газового обладнання на договірних засадах. Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вимогами п. 6.1. Правил безпеки встановлено, що безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)). Перевірка і прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом, рекомендована форма якого наведена у додатку 2.

Відтак, долучена Позивачем до позовної заяви роздруківка від 24.11.2023 з приміткою: «Вентиляційний канал має витяжку і при прикладенні аркушу паперу утримує його», не є доказом на підтвердження факту належного стану димових і вентиляційних каналів. Більше того, додана роздруківка є малозрозумілою, оскільки незрозуміло, що саме на ній зображено, де саме знаходиться зображене (місцезнаходження) і як його ідентифікувати та чи виконує вентиляційний канал своє призначення.

Позивачу неодноразово надавались вичерпні відповіді та пояснення, як усні, так і письмові, з детальним переліком дій та їх виконання, необхідних для відновлення газопостачання, що, зокрема вбачається із документів, долучених Позивачем до позовної заяви і не заперечується останнім.

Однак Позивач відмовляється виконати передбачені чинним законодавством вимоги, необхідні для відновлення газопостачання.

Питання правомірності дій 2-го відповідача, за заявою позивача, перевірялось Регулятором (НКРЕКП) у 2020 році, за результатами перевірки порушень не виявлено, про що свідчить лист НКРЕКП від 07.10.2020 №1004/16/9-20.

Обставини припинення газопостачання були досліджені та встановлені Соснівським районним судом м. Черкаси у рішенні від 27.05.2015, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 у справі №712/2192/15-ц, обставини щодо відновлення газопостачання викладені у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2023, яке залишено без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2023 у справі №712/8648/22.

Таким чином, заявлені Позивачем вимоги вже були предметом судового розгляду за вказаними справами, рішеннями у яких Позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог і які набрали законної сили.

Під час розгляду указаних справ, судами першої та апеляційної інстанцій досліджувались докази, які підтверджують фактичні обставини, та їм вже надавалась оцінка, а також встановлені та досліджені фактичні обставини під час розгляду справ, а тому доводи Позивача, викладені ним у позовній заяві, не спростовують висновків щодо правомірності дій 2-го Відповідача, викладених у судових рішеннях у справі 712/2192/15-ц та у справі №712/8648/22.

Відповіді позивача на відзиви відповідачів

У відповідях на відзиви відповідачів позивач надав пояснення, аналогічні поясненням, викладених у позові.

Процесуальні дії суду

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2023 відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 у частині вимог до Черкаської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України».

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.02.2024 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»; відмовлено у прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 15.01.2024, заяви позивача ОСОБА_1 про доповнення до заяви про зміну предмету позову від 18.01.2024; відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2024, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 26.12.2024, відмовлено у прийнятті заяви позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову від 17.02.2024.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стеценко Ольги Сергіївни відмовлено, передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стеценко О.С. до канцелярії Соснівського районного суду м. Черкаси для визначення Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді Соснівського районного суду м. Черкаси Стеценко О.С.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2024 року зупинено провадження у справі до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 20 березня 2024 року.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2025 року поновлено провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира за адресою: АДРЕСА_8 , належить ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 22.02.2018 (а.с. 10, том № 1).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Багаянської сільської ради від 14.02.2005 № 39, на час хвороби ОСОБА_2 , позивач проживав на території сільської ради (а.с. 14, том № 1).

12.02.2015 позивачем та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» укладено типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання №9967148 (а.с. 17-20, том № 1).

Як вбачається з рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.05.2015 у справі № 712/2192/15-ц, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Черкасигаз» про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, у квартирі позивача не був установлений лічильник газу, тому в зв`язку з відсутністю лічильника нарахування оплати за послуги газопостачання здійснювалось, виходячи з норми споживання на 1 зареєстровану особу. 21.08.2014 та 10.09.2014 позивач звертався до відповідача з заявами щодо встановлення безоплатно лічильника та забезпечення вимірювання реального споживання ним послуг газопостачання, на ці звернення відповідачем надано відповідь, що згідно з Законом "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі, встановлення лічильників здійснюється за графіком до передбаченого вказаним законом граничного строку 01 січня 2018 року. Відмова відповідача у встановленні в 2014 році позивачу безоплатно лічильника не суперечить Закону "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", згідно з яким у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі, встановлення лічильників здійснюється за графіком до передбаченого вказаним законом граничного строку 01 січня 2018 року, позивач також не звертався до відповідача з приводу встановлення лічильника за свій рахунок, за таких обставин відсутні підстави для зобов`язання відновити газопостачання позивачу за показами вимірювального приладу, тому позовні вимоги про зобов`язання відновити газопостачання за виміром об`єму споживання газу не підлягають до задоволення. З 22.09.2014 надання послуг газопостачання припинено згідно з актом про відключення газових приладів шляхом опломбування крану. Припинення надання послуг з газопостачання відбулось в зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ в сумі 543,26 грн. (а.с. 21-23 том № 1). Рішення суду залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 (а.с. 199-201 том № 1).

Соснівським районним судом м. Черкаси рішенням від 12.01.2023 у справі № 712/8648/22, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2023, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про порушення прав споживача на отримання послуги газопостачання. Судом встановлено, що між ПАТ «Черкасигаз» та ОСОБА_1 12.02.2015 був укладений типовий договір № 9967148 про надання населенню послуг з газопостачанню. З 22.09.2014 надання послуг газопостачання припинено згідно з актом про відключення газових приладів шляхом опломбування крану. Припинення надання послуг з газопостачання відбулось в зв`язку з наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ в сумі 543,26 грн. Регулятором - НКРЕКП постановою № 1687 від 04.06.2015 року було припинено надання послуг з постачання природного газу відповідачем, шляхом анулювання дії ліцензії ПАТ «Черкасигаз» з постачання природного газу за регульованим тарифом з 01 липня 2015 р. У зв`язку з викладеним, відповідач з 01.07.2015 не здійснює господарську діяльність з постачання природного газу. Натомість з 01.07.2015 здійснює діяльність виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП №840 від 29.06.2017.

31 грудня 2015 року ПАТ «Черкасигаз» було направлено ОСОБА_1 лист про укладання договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до плану-графіку встановлення лічильників газу по м. Черкаси позивачу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_8 , лічильник газу встановлено 05.06.2020.

05.06.2020 актом АТ «Черкасигаз» № 618/6 припинено газопостачання за адресою: АДРЕСА_8 у зв`язку з переопломбуванням.

05.06.2020 укладено договір між ОСОБА_1 та АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» про відповідальне зберігання № та акт про прийом до експлуатації встановленого побутового газового лічильника.

22 січня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Черкасигаз» з заявою про надання технічної документації на газопровід, який проходить через його квартиру, провести демонтаж газопроводу в його квартирі або зняти опломбування на замірні арматурі.

Відповідно до довідки № 1559145-В від 30.09.2022, наданої Нафтогаз, за адресою: АДРЕСА_8 , по рахунку о/р НОМЕР_1 відсутня заборгованість за користування природним газом.

30 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Черкасигаз» з заявою про надання газопостачання шляхом зняття опломбувань запірної арматури в квартирі.

20 жовтня 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надано відповідь на лист від 30.09.2022, в якій зазначено, що газопостачання квартири АДРЕСА_9 припинено 22.09.2014 через наявність заборгованості за спожитий природний газ. Станом на дату звернення порушення не було усунуто.

Судом встановлено, що відповідач у справі Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» є оператором газорозподільної системи, отже з ним може укладатись договір лише про розподіл природного газу. Позивачем не надано доказів укладання в установленому порядку з Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» договору на розподіл природного газу. Звертаючись до суду з позовом до Оператора газорозподільної системи "Черкасигаз" про зобов`язання відновити газопостачання споживачу, позивачем не був залучений до участі у справі у якості співвідповідача постачальник та виконавець у розумінні п.1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальних послуг з постачання природного газу - газопостачальна компанія "Нафтогаз". Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не до всіх суб`єктів, які повинні відповідати за позовом, що є підставою для відмови у його задоволенні (а.с. 24-30 том № 1).

12.07.2023 позивач звернувся до АТ «Черкасигаз» з листами, в яких просив довести законність опломбування запірної арматури в квартирі АДРЕСА_9 ; зняти незаконно установлене опломбування запірної арматури, відновивши газопостачання, скласти акт на запірну арматуру та провести демонтаж (а.с. 34-36 том № 1).

Відповідно до довідки ГК «Нафтогаз» від 11.07.2023 по о/р НОМЕР_1 немає заборгованості за користування природнім газом (а.с. 28 том № 1).

Позивач звернувся до АТ «Черкасигаз» з листом від 12.07.2023, в якому просив надати копію примірника акту про проведення повірки ДВК в буд. АДРЕСА_4 , надати копії актів перевірки по кожній квартирі в указаному будинку (а.с. 40-41 том № 1).

Відповідно до відповіді АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» від 21.07.2023, балансоутримувач та/або орендар (наймач) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами та повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Дані про проведення перевірки вентиляційних каналів у житловому будинку АДРЕСА_4 у Товариства відсутні. Необхідно звернутися до ОСББ «Переможець -32» (а.с. 42 том № 1).

Відповідно до відповіді АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» від 21.07.2023, позивачу необхідно забезпечити технічне обслуговування внутрішнього газопроводу і газового обладнання квартири шляхом укладання договору на технічне обслуговування з спеціалізованим підприємством, що має відповідні дозвільні документи на право надання таких послуг та забезпечити перевірку та прочищення димових та вентиляційних каналів і один примірник акту перевірки передати до АТ «Черкасигаз» (а.с. 43 том № 1).

Аналогічна відповідь міститься у листі від 15.08.2023 (а.с. 44-45 том № 1).

Як вбачається з листа ТОВ «ГК «Нафтогаз України», питання, пов`язані з відновлення газопостачання, розподілом природного газу та виконання комплексу робіт з експлуатації систем газопостачання, проектування, будівництва і ремонту газових мереж на території Черкаської області, належать до компетенції Оператора ГРМ АТ «Черкасигаз», яке входить до групи Нафтогаз, та разом з тим є окремим суб`єктом господарювання поза межами впливу ТОВ «ГК «Нафтогаз України», яке не наділено повноваженнями впливати на діяльність інших учасників ринку природного газу (а.с. 46 том № 1).

Після подачі позову позивач підписав Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 22.12.2023 (а.с. 174 том № 1).

Відповідно до листа НКРЕКП від 07.10.2020 № 10046/16/9-20, 22.09.2014 за адресою позивача було відключено газопостачання у зв`язку з заборгованістю у сумі 543,26 грн., про що свідчить акт про відключення газових приладів від 22.09.2014 № 240. Відповідно до інформації, наданої АТ «Черкасигаз», о/р № НОМЕР_2 відкрито на ім`я позивача, зареєстрована одна особа, встановлена газова плита. Облік природного газу здійснюється на підставі показань лічильника газу, встановленого за адресою позивача, про що свідчить Акт пломбування лічильника газу від 05.06.2020, підписаний без зауважень, зокрема, позивачем. 05.06.2020 пломба, установлена на крані до газової плити у 2014 році, була переопломбована, про що свідчить Акт на припинення газопостачання від 05.06.2020 № 618/6, підписаний без зауважень позивачем. З січня 2020 року скасовано нарахування за послуги розподілу природного газу (а.с. 194-196 том № 1).

Постановою НКРЕКП від 29.11.2023 № 2226 зупинено АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу (а.с. 211 том № 1).

Норми права, застосовані судом. Обґрунтована оцінка доводам сторін

Відповідно до статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Послуги з газопостачання за адресою : АДРЕСА_8 отримувались на підставі договору з АТ «Оператор газотранспортної системи «Черкасигаз» на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання №9967148 від 20.12.2007, який було переукладено 12.02.2015.

У зв`язку із невиконанням позивачем взятих на себе за Договором зобов`язань в частині здійснення своєчасної і повної оплати наданих 2-м Відповідачем послуг та наявністю заборгованості по оплаті за спожитий газ, 22.09.2014 газопостачання за адресою позивача було припинено, про що складено відповідний акт.

Відповідно до п. 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246, відновлення газопостачання здійснюється газорозподільним підприємством протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» та чинних рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) з 01 липня 2015 року відбулось розмежування видів діяльності з постачання та розподілу природного газу.

27.11.2015 набрав чинності Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, положеннями якого визначено, що Оператор ГРМ - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ).

Починаючи з 01.07.2015 2-й відповідач на підставі Ліцензії на розподіл природного газу, що видана відповідно до постанови НКРЕКП від 29.06.2017 №840 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 03.06.2020 №1049), здійснював провадження господарської діяльності виключно з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газу в межах ліцензійної території міста Черкаси та Черкаської області (крім Христинівського, Маньківського та Уманського районів).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГРМ), розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (п.п. 1, 2 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

Вимогами п. 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ встановлено, що дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

У пункті 3 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ зазначено, що питання пов`язані з технічним обслуговуванням внутрішньобудинкових систем газопостачання, зокрема в багатоквартирних будинках, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285 (далі Правила безпеки).

Положенням абз. 1 п. 3 глави 5 розділу III Кодексу ГРМ передбачено, що власники газових мереж, у тому числі побутові споживачі відповідають за експлуатацію власних мереж та їх складових, забезпечують належну їх експлуатацію згідно з чинним законодавством, у тому числі ПБСГ (Правилами безпеки), зокрема укладають відповідний договір із суб`єктом господарювання, який має право на виконання таких робіт.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. Правил безпеки власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України. Окрім цього, власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Згідно з п. 5.4. розділу 5 Правил безпеки, яким встановлено вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків, технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводіввиробників газового обладнання на договірних засадах.

Умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.10. Правил безпеки власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення, зокрема повинні: утримувати в належному стані ущільнення вводів підземних комунікацій в підвалах будинків, а також місць перетинів газопроводами елементів будівель; утримувати в належному до експлуатації стані фасадні та внутрішні газопроводи; своєчасно перевіряти стан і за потреби проводити ремонт димових і вентиляційних каналів, оголовків димоходів; повідомляти газорозподільне підприємство про необхідність відключення газового обладнання у разі несправності димових і вентиляційних каналів; своєчасно перевіряти стан і у разі потреби проводити ремонт систем урівняння потенціалів усіх металевих комунікацій (у тому числі і газових) всередині будівлі та перевіряти системи захисного заземлення, змонтованого в будівлі обладнання, яке підключено одночасно до газової та електричної мережі.

Пунктом 6.1. Правил безпеки встановлено, що безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)).

Перевірка і прочищення димових та вентиляційних каналів повинні виконуватися спеціалізованою організацією, яка має дозвіл на виконання цих робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 6.8. Правил безпеки вентиляційні канали підлягають перевірці і прочищенню одночасно з димовими. У разі відсутності димових каналів вентиляційні канали підлягають перевірці один раз на рік.

Перевірка і прочищення димових і вентиляційних каналів комунально-побутових об`єктів, житлових та громадських будинків оформляються актом, рекомендована форма якого наведена у додатку 2.

Суд не приймає до уваги акт перевірки газового обладнання від 10.07.2023, оскільки він не відповідає формі акту, зазначений у додатку 2 Правил безпеки. Крім того, з указаного акту не вбачається, що проведена перевірка та прочищення димових і вентиляційних каналів житлових будинків (а.с. 101 том № 1).

Порядок відновлення постачання природного газу споживачам встановлений Кодексом ГРМ. Згідно з вимогами п. 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Разом із цим, згідно з п. 5.7. Правил безпеки підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчотехнічній документації.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач усунув підстави, за яких було відключено від газопостачання у його квартирі.

Питання правомірності дій 2-го Відповідача перевірялось Регулятором (НКРЕКП) у 2020 році, за результатами перевірки порушень не виявлено, про що свідчить лист НКРЕКП від 07.10.2020 №1004/16/9-20.

Обставини припинення газопостачання також були досліджені та встановлені Соснівським районним судом м. Черкаси у рішенні від 27.05.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2015 у справі №712/2192/15-ц, у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.01.2023, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21.03.2023 у справі №712/8648/22.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Підстави для зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури, відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Що стосується вимог позивача про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заподіяної моральної шкоди у сумі 737000,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки у ході судового розгляду не було встановлено порушення прав позивача як споживача, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Що стосується вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», суд зазначає таке.

Вимогами позову є:

- зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» провести демонтаж запірної арматури (кран) в квартирі АДРЕСА_1 , який має технічний несправний стан,

- стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заподіяну моральну шкоду в сумі 737000,00 грн.,

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 шляхом зняття опломбування запірної арматури.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначила, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

У постанові від 28 січня 2021 року у справі № 908/1833/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх установлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від з`ясованого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення/невизнання/оспорення або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов.

Водночас відмова в позові з підстав обрання неефективного способу захисту може мати місце тоді, коли в судовому процесі відсутній будь-який сенс у розрізі питання щодо реальної можливості захисту прав позивача в обраний ним спосіб.

У постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18 зазначено, що порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд також зазначає, що позов це звернення заінтересованої або іншої уповноваженої на те особи до суду з проханням про розгляд спору і захист суб`єктивних майнових і особистих немайнових прав та охоронюваних законом інтересів у справах, що виникають з цивільних (в тому числі сімейних, трудових), господарських (в тому числі корпоративних) та адміністративних правовідносин.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Правила ЦПК України не надають суду права виходу за межі позовних вимог з власної ініціативи (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 359/4356/18 (провадження № 61-22792св19), від 16 вересня 2020 року у справі № 754/10844/18 (провадження № 61-4071св20)); суд не може вийти за межі позовних вимог та усупереч принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 06 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/147-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 01 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач взагалі не заявив вимог до 1-го відповідача, так само і не обґрунтував, у чому вони полягають.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність і диспозитивність, без зазначення конкретної позовної вимоги до відповідача та підстав звернення з такими вимогами відповідач позбавлений реального права надати свої заперечення проти позову. Відповідач має право знати, які вимоги до нього заявлені і чим вони обґрунтовуються.

Указане свідчить про правову визначеність кожної сторони у справі.

Ураховуючи, що позивачем не заявлені вимоги до указаного відповідача, тому у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України» слід відмовити.

Докази, відхилені судом

Суд не досліджує та не надає оцінку доказам, доданих позивачем до заяв про збільшення розміру позовних вимог від 15.01.2024, про зміну предмету позові від 18.01.2024, 17.02.2024, ураховуючи ухвали суду від 14.02.2024, 18.03.2024.

Судові витрати

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрати, пов`язані з розглядом справи, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільна компанія «Нафтогаз України», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Черкаському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 03.07.2025.

Суддя О.С. Стеценко