Справа № 127/9527/18
Провадження 2/127/1644/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду цивільної справи № 127/9527/18, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Тульчинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Тульчинської міської ради Вінницької області про визначення місця проживання дитини, розгляд якої відбувається в порядку загального позовного провадження.

30.06.2025 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 - відповідача по первісному позову/позивача по зустрічному позову про відвід судді у вищевказаній цивільній справі. Заява мотивована тим, що суддею Борисюк І.Е. було порушено порядок розгляду заяви про відвід від 08.06.2025.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За змістом ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

У зв`язку із перебуванням судді Борисюк І.Е. до 04.07.2025 у відпустці, вищевказана заява була передана судді 07.07.2025.

Судом не встановлено необхідності вирішення питання про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Тому, враховуючи положення ч. 7 і ч. 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід розглядається судом без повідомлення учасників справи, у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд стверджує, що мотиви, з яких ОСОБА_1 заявлено судді І.Борисюк відвід, є безпідставними.

Заява про відвід фактично є оскарженням ухвали суду від 09.06.2025. Аргументи заявника зводяться до незгоди із процесуальним рішенням судді та не свідчать про наявність обставин, які визначені чинним процесуальним законодавством як підстави для відводу судді, чи викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи про порушення норм цивільно-процесуального законодавства суддею ґрунтуються на власному тлумаченні цих норм заявником.

Тому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, 08.06.2025 заявником було надіслано заяву про відвід судді на електронну пошту суду о 19 год. 24 хв.

Оскільки вищевказана заява надійшла до суду у вихідний день і після 17 год. 00 хв., згідно із процесуальним законодавством така заява вважається одержаною судом 09.06.2025.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 123 ЦПК України, передбачений ч. 3 ст. 40 ЦПК України триденний строк обчислюється, починаючи з наступного робочого дня після надходження заяви про відвід.

Оскільки заява про відвід надійшла до суду 09.06.2025, першим робочим днем після дня надходження цієї заяви є 10.06.2025; другим робочим днем є 11.06.2025, а третім 12.06.2025, яке є днем призначеного засідання у справі.

Таким чином, заява про відвід була розглянута судом у відповідності до норм ЦПК України.

Суд зауважує, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Висновки або позиції суддів, висловлені в судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону в поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя, а в протилежному випадку судді будуть позбавлені можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не є абсолютним. В іншому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Судом не встановлено обставин, які б могли свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді або наявність будь-яких інших обґрунтованих підстав для відводу, передбачених ч. 1 та/або ч. 2 ст. 36 ЦПК України.

Суд прийшов до висновку, що обставини, викладені у заяві про відвід, не можуть слугувати підставою для відводу судді від розгляду справи.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Цивільна справи № 127/9527/18 перебуває на стадії її розгляду по суті. Як вбачається із заяви про відвід судді, підстави відводу заявнику стали відомі після постановлення судом ухвали від 09.06.2025, яка була доставлена до його електронного кабінету 11.06.2025, як те вбачається із матеріалів справи. Водночас заява про відвід судді заявником була скерована до суду лише 29.06.2025.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за понад три робочі дні до наступного засідання, вирішення питання про відвід у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 258-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати необґрунтованим відвід судді Борисюк І.Е. від розгляду цивільної справи № 127/9527/18, заявлений ОСОБА_1 .

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Борисюк І.Е. передати до канцелярії Вінницького міського суду Вінницької області для визначення, в порядку передбаченому ст. 33 ЦПК України, судді для розгляду цієї заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя