Справа № 503/977/25
Провадження № 2/503/623/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

проводячи розгляд у судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач подав до суду через систему «Електронний суд» вище вказану позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 07.12.2024-100002200 від 07.12.2024 року у розмірі 31140 грн.

При цьому, за подання до суду позовної заяви позивач сплати судовий збір в розмірі 2422,4 грн, що підтверджує платіжна інструкція Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ») від 25.06.2025 року № СЦ00023114 (а.с.1)

02.07.2025 року ухвалою суду (а.с.30-31) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

При цьому, 03.07.2025 року, тобто протягом тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, представник за довіреністю позивача Логош Т.В. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с.35), в якій також просила суд вирішити питання про стягнення суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.

Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Представник позивача повідомила суд про те, що на теперішній час відсутній предмет спору у даній справі.

Згідно пункту 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 зроблено висновок, що необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Аналогічний висновок застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 326/371/17.

Крім того, визначаючи, чи наявні правові підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд застосовує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), відповідно до пункту 4.15. якого закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Даний правовий висновок був застосований Касаційним цивільним судом Верховного Суду в своїй постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 759/4868/13-ц.

Згідно з ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ураховуючи викладене вище суд вважає за потрібне закрити провадження у даній справі за відсутністю предмету спору та повернути позивачу сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.255, 258-260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника за довіреністю позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Логош Тетяни Василівни про закриття провадження у справі та повернення сплаченого судового збору задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р № НОМЕР_1 , з державного бюджету судовий збір, сплачений згідно платіжної інструкції Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ») від 25.06.2025 року № СЦ00023114, в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко