Дата документу 02.07.2025
Справа № 334/3795/25
Провадження № 2/334/2413/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АСКО ДС» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

за участю відповідачки ОСОБА_1 ,

встановив:

представник позивача Богданов Є.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму 20 334,87 гривні страхового відшкодування в порядку регресу.

Позов обґрунтовує тим, що 13.11.2024 між сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом СА/2968330, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є HYUNDAI, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) страховика за шкоду, заподіяну майну, 160 000 гривень; франшиза 3 200 гривень. 24.11.2024 в м. Запоріжжі відповідачка керуючи забезпеченим транспортним засобом не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також залишила місце ДТП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 у справі № 335/13283/24, яка набрала законної сили 26.12.2024, відповідачку визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень за статтями 122-4 та 124 КУпАП. 05.12.2024 на адресу ПрАТ СК «АСКО ДС» надійшла заява про виплату страхового відшкодування від ОСОБА_2 , яка є власником автомобіля DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій остання просила виплатити кошти на її картковий рахунок. Відповідно до Звіту № 3630 з оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (з урахуванням додаткового огляду) вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля пошкодженого DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 28 241,85 гривня. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Страховим актом № 683/24 ГО від 03.03.2025 ПрАТ «СК «АСКО ДС» визнало заявлену ОСОБА_2 подію страховим випадком та перерахувало на її користь 20 334,87 гривні страхового відшкодування, які розраховано: матеріальний збиток згідно Звіту № 3630 складає 28 241,85 гривня /1.2 (ПДВ) 3 200 гривень (франшиза) = 20 334,87 гривні.

Відповідачка відзив на позов не подала.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.05.2025 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

Позивачка у судовому засідання позов не визнала. Пояснила, що внаслідок ДТП вона спричинила шкоду у вигляді подряпини на задньому бампері автомобіля потерпілої. Вважає, що страхове відшкодування було виплачене у сумі, що значно перевищує розмір завданої нею шкоди.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з полісом обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СА/2968330 в ПрАТ «СК «АСКО ДС» забезпечено транспортний засіб Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, складає 160 000 гривень, розмір франшизи 3 200 гривень.

24.11.2024 о 14.35 годині в м. Запоріжжі по вул. Січі, на автомобільній дорозі Т0806, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, травмованих не має.

Крім того 14.35 годині в м. Запоріжжі по вул. Січі, на автомобільній дорозі Т0806, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце пригоди залишила.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 у справі № 335/13283/24 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, та накладено на неї штраф в межах статті 122-4 КУпАП в сумі 3 400 гривень.

05.12.2024 ОСОБА_2 звернулася до в.о. Голови правління ПрАТ «СК «АСКО ДС» із заявою про страхове відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ.

Відповідно до Звіту № 3630 від 16.01.2024 з оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (з урахуванням додаткового огляду) вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля пошкодженого DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 28 241,85 гривня.

Відповідно до страхового акту № 683/24 ГО від 03.03.2025 власнику транспортного засобу DAEWOO, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 здійснено розрахунок суми страхового відшкодування: встановлений/узгоджений розмір збитку 23 534,87 гривні, встановлений/узгоджений розмір збитку за вирахуванням франшизи 20 334,87 гривні.

03.03.2025 на розрахунковий рахунок, відкритий на ім`я ОСОБА_2 , сплачене страхове відшкодування в сумі 20 334,87 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 03.03.2025 № 4247.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до статті 3 Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено у статті 4 Закону № 1961-IV.

Відповідно до статті 6 Закону 1961-IV страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України від 21.05.2024 № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який діє з 01.01.2025 на момент виплати страхового відшкодування (далі Закон № 3720-IX), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

Згідно зі статтями 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 3720-IX страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати. Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.

Відповідно до пункту 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Аналогічні приписи містить пункт 4 частини першої статті 31 Закону № 3720-IX.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

В частинах другій та третій статті 35 Закону № 3720-IX зазначено, що страховик (МТСБУ) за наявності документів, передбачених частиною третьою статті 32 цього Закону, та документів, що підтверджують витрати заявника, протягом 20 робочих днів з дня отримання заяви повідомляє особу, зазначену в частині першій цієї статті, про прийняте за її заявою рішення про здійснення компенсації витрат або про відмову в компенсації витрат у випадках, передбачених статтею 30 цього Закону. Страховик (МТСБУ) протягом трьох робочих днів з дня повідомлення особі, зазначеній у частині першій цієї статті, про прийняте рішення про здійснення компенсації витрат здійснює страхову (регламентну) виплату шляхом перерахування коштів на банківський рахунок такої особи.

Відповідно до підпункту в) пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 3720-IX страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону).

Аналогічні приписи містяться у підпункті в) пункту 38.1.1 статті 38 Закону № 1961-IV.

Суд встановив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.11.2024 о 14.35 годині, відповідачка ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_2 матеріальні збитки у виді пошкодження транспортного засобу Daewoo Matiz, державний номерний знак НОМЕР_2 та витрат, які остання мусила зробити для відновлювального ремонту транспортного засобу.

Відповідачка ОСОБА_1 залишила місце ДТП, до якої була причетна, що відповідно до підпункту в) пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 3720-IX є підставою для виникнення у позивача після здійснення страхової виплати права зворотної вимоги до відповідачки.

Вартість збитків, завданих ОСОБА_2 складає 20 334,87 гривні, що підтверджується Звітом № 3630 від 16.01.2024 з оцінки вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу (з урахуванням додаткового огляду) та страховим актом № 683/24 ГО від 03.03.2025.

Страхове відшкодування в сумі 20 334,87 гривні було сплачене ПрАТ «СК «АСКО ДС» позивачці ОСОБА_2 03.03.2025.

Суд відхиляє аргументи відповідачки про те, що розмір сплаченого потерпілій страхового відшкодування не відповідає розміру завданого нею збитку, оскільки доказів цієї обставини відповідачка не надала.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню зі стягненням зі відповідачки на користь позивача 20 334,87 гривні.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено у статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: (1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; (2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що 19.01.2024 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АСКО ДС» в особі Голови правління ОСОБА_4 та адвокатом Богдановим Євгеном Володимировичем укладений Договір про надання правової допомоги № 01/01-24 та Додаткова угода до Договору про надання правової допомоги. Згідно з Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги позивач просив скласти та направити до суду позовну заяву до ОСОБА_1 . Відповідно Додатку № 2 до Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката за складання та подання позовної заяви складає 3 000 гривень.

Відповідачка клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність складності справи не подала. Однак в судовому засіданні заперечила проти стягнення з неї на користь позивача судових витрат на правничу правову допомогу в сумі 3 000 гривень, оскільки вважає її розмір необґрунтованим.

Ураховуючи вищезазначене, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд вважає їх обґрунтованими та дійшов висновку про покладання на відповідачку витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволений повністю, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 3 028 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 гривень, всього 6 028 гривень.

Керуючись статтями 10 - 13, 76 - 81, 89, 141, 263 - 265, 268, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АСКО ДС» 20 334 (двадцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 87 копійок страхового відшкодування в порядку регресу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АСКО ДС» судові витрати в сумі 6 028 (шість тисяч двадцять вісім) гривень, з яких: витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Повне рішення складене 07 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АСКО ДС», місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 37, м. Дружківка, Донецька область, .

відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: зареєстроване - АДРЕСА_1 , фактичне АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя М.В. Фетісов