Справа № 604/694/25
Провадження № 2/604/376/25
У х в а л а

10 липня 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

у с т а н о в и в:

19 червня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу на підставі ст. 110-112 Сімейного кодексу України.

Ухвалою суду від 19 червня 2025 року відкрито провадження у справі №604/694/25, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, перше засідання у справі призначено на 10 липня 2025 року о 10:00год.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, проти вжиття заходів примирення заперечувала.

Відповідач, відзиву по суті заявленого позову не надав, натомість надав усні пояснення, зазначив, що не очікував, що дружина звернеться з позовом про розірвання шлюбу, вважає за можливе зберегти сім`ю, не заперечує проти надання часу на примирення.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вжити заходів щодо примирення подружжя.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно позовної заяви причиною позову про розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різня погляди на сімейне життя, обов`язки, цінності та майбутнє.

Відповідно до вимог ч.2ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, в даному випадку, судом з матеріалів справи встановлено, що сторони по справі мають малолітню дитину,- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому суд вважає, що дитина повинна рости в повноцінній сім`ї, і, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд повинен керуватися, зокрема, - законними правами та інтересами малолітніх чи неповнолітніх дітей, та, при хоча б якійсь можливості зберегти шлюб, - повинен вживати заходи до збереження шлюбу.

Відповідно, - в даному випадку суд вважає, що розірвання шлюбу без використання судом можливості для примирення, - шляхом надання сторонам строку на примирення, - буде суперечити інтересам малолітньої дитини сторін, так як суд вважає, що лише проживання дитини в повноцінній сім`ї, - може забезпечити в повній мірі повноцінний фізичний та духовний розвиток дитини, та належне матеріальне утримання, яке необхідне для повноцінного розвитку дитини.

У даному випадку, судом враховано п.п.10,11Постанови Пленуму Верховного Суду України №11від 21грудня 2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками.

Окрім того, суд в даному випадку керується положенням Конвенції «Про права дитини».

Відповідно до ч.1ст.3Конвенції «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надання терміну на примирення сторонам спрямоване на забезпечення інтересів дитини щодо проживання в сім`ї, та, можливо, - інтересам обох сторін.

Враховуючи фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, суд вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя в даній ситуації є доцільним, оскільки сторони мають малолітню дитину, позивачем не обґрунтовано небажання перебувати в шлюбі з відповідачем, вагомих причин не зазначено, а тому слід вжити заходи щодо примирення подружжя, надавши їм строк для примирення.

Згідно ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Керуючись ст. 240 ЦПК України, ст.ст. 111, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення три місяці до 09 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду безпосередньо або через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Сіянко