Справа № 127/7813/25
Провадження № 22-ц/801/1522/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 рокуСправа № 127/7813/25м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Ковальчука О.В., Оніщука В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №1127/7813/25 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Сахарової Марії Андріївни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для подання зустрічного позову,яку постановила суддя Іщук Т.П.у Вінницькому міськомусуді Вінницької області, повний текст складено 21 травня 2025 року,

в с т а н о в и в :

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в загальному позовному провадженні.

21 травня 2025 року до суду першої інстанції була подана зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя із заявою про поновлення строку, яка мотивована зміною представника відповідача та укладенням з нею договору 18 квітня 2025 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строку для подання зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та заяву про забезпечення позову в ній - повернуто.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат Сахарова М.А. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів щодо причин поновлення/продовження строку для подання зустрічного позову, не з`ясував співмірність наслідків відмови в поновленні строку із наслідком неможливості заявити зустрічний позов у справі, де обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є необхідним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким поновити строк для подання зустрічного позову та прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у цій справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що підставою поновлення/продовження строку на подання відзиву була не сама по собі заміна попереднього представника відповідача, який не використав процесуальний час на подання відзиву, а вступ у справу нового представника, який потребував часу на зібрання необхідного обсягу доказів для вчинення такої процесуальної дії, як подання зустрічного позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2025 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 49, частини 1 статті 193 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відзив на позовну заяву подається відповідачем у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина 1 статті 191 ЦПК України)

Відповідно до частин 2, 3 статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Згідно з частиною 3 статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву є процесуальним строком, встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк, встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Положення частини 1 статті 193 ЦПК України не містять приписів щодо можливості подачі зустрічного позову поза межами строку для подання відзиву.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, при цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події (частина четверта статті 124 ЦПК України).

За приписами статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Отже, наведені норми права свідчать, що право відповідача подати зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11:00 год на 30 квітня 2025 року.

Запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи; надати іншим учасникам справи: копію відзиву та доданих до нього документів, який повинен бути надісланий (наданий) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснено відповідачу, що:

- відзив повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України;

- докази по справі повинні бути подані разом з поданням відзиву; якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу;

- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами;

- відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Таким чином, встановлений судом строк для подання відзиву на позов є процесуальним строком, встановленим судом, який трансформується у процесуальний строк, встановлений законом щодо пред`явлення зустрічного позову.

Копія ухвали суду від 03 квітня 2025 року та копія позовної заяви з додатками, отримано представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Байдаком В.Г. 10 квітня 2025 року (а.с.50).

Колегія суддів зазначає, що саме з часу отримання цих документів має відраховуватися строк для подання відзиву та/або зустрічного позову, що також підтверджується змістом ухвали про відкриття провадження у справі.

Тому, починаючи з 11 квітня 2025 року для ОСОБА_2 розпочався строк для подання зустрічного позову, який закінчився 25 квітня 2025 року.

Однак, протягом визначеного п`ятнадцятиденного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження ОСОБА_2 із зустрічним позовом не зверталася.

В матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сахарової М.А. про ознайомлення з матеріалами справи, яке зареєстроване судом 29 квітня 2025 року, та з якого слідує, що у зв`язку з укладенням договору про надання правничої допомоги №20/25 від 18 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Брилянт Ло Груп» та ОСОБА_2 , адвокат Сахарова М.А. здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 у справі №127/7813/25. З метою здійснення якісного та ефективного представництва інтересів ОСОБА_2 просила надати можливість ознайомитись з матеріалами справи №127/7813/25.

З матеріалами справи ознайомилась адвокат Сахарова М.А. лише 07 травня 2025 року (а.с.52).

Крім того, з клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сахарової М.А. про відкладення розгляду справи, яке зареєстроване судом 29 квітня 2025 року, слідує, що з метою захисту та подальшого представництва інтересів ОСОБА_2 , виникла необхідність в ознайомленні з матеріалами справи та подання відзиву, тому просила відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с.55).

21 травня 2025 року представник ОСОБА_2 адвокат Сахарова М.А. подала зустрічний позов, в якому зокрема просила поновити строк для подання зустрічного позову та прийняти даний зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №127/7813/25.

В обґрунтування поважності пропущеного строку посилалась на те, що 18 квітня 2025 року між Адвокатським об`єднанням «Брилянт Ло Груп» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги №20/25 від 18 квітня 2025 року. Оскільки попередній представник ОСОБА_2 припинив представництво інтересів, адвокатом Сахаровою М.А. було отримано документи довірительки та подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 29 квітня 2025 року. У зв`язку з тим, що договір про правничу допомогу укладено після відкриття провадження у справі, а також враховуючи заміну представника та необхідність ознайомлення з матеріалами справи, вважає причини пропуску строку поважними, тому просила його поновити.

Суд першої інстанції відмовляючи в поновленні строку для подання зустрічного позову, вірно вказав, що зміна представника не зупиняє та не перериває такі строки.

Ураховуючи те, що відповідач звернулася до суду із зустрічним позовом 21 травня 2025 року, тобто із пропуском строку, який встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, та нею не наведено поважних причин пропуску такого строку, суд першої інстанції, правильно застосував положення частини першої статті 193, частини третьої статті 194 ЦПК України та обґрунтовано повернув зустрічну позовну заяву заявнику.

Отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем подано зустрічну позовну заяву з пропуском встановлено законом строку, а тому відповідно до частини 3 статті 194 ЦПК України правомірно повернув її заявникові.

Також суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що повернення зустрічного позову не обмежує право особи звернутись до суду з такою позовною заявою на загальних підставах.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv.UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Сахарової Марії Андріївни залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2025 року про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для подання зустрічного позову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Ковальчук О.В.

Оніщук В.В.