Номер провадження: 22-ц/813/1129/25
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиними спадкоємцями після смерті матері є її рідний брат - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавеці позивачкою, у встановлений законом строк, до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі 15 лютого 2021 року було подано заяву про прийняття спадщини за законом, однак оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно разом з заявою подані не були через те, що оригіналів вказаних документів позивачка не має, вони знаходяться у ОСОБА_2 , який умисно не надає їх нотаріусу. Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно є перешкодою у здійсненні нотаріусом необхідних нотаріальних дій. 21.09.2022 року державним нотаріусом Ворсуляк А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачці відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Також в постанові зазначено, що оригінали документів утримуються іншим спадкоємцем. Вважає, що її право на визнання права власності на спадкове майно, яке складається з частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є невизнаним, тим самим, порушує її право на спадщину.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке складається з частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_4 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 16 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, відмовив.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не довела наявності порушеного або оспорюваного права на спадкування з урахуванням встановлених судом обставин та наявності підстав, у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, які б давали позивачці можливість звернутися до суду з даним позовом, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , просить cкасувати рішення Приморського районного суду міста Одеси від 16 лютого 2024 року у цивільній справі № 522/13708/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що розпорядження Приморської районної адміністрації № 325 від 14.06.2013 року «Про затвердження розрахунку ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_2 » щодо переоформлення правовстановлюючих документів на частини вказаної квартири носить рекомендаційний характер, а не є виключним зобов?язанням співвласників квартири. Таким чином зміна ідеальних часток нерухомого майна не позбавляє права власності співвласників такого майна. Тим самим спадкодавицю не було позбавлено права власності на належну їй квартиру, а лише змінено ідеальні частки квартири.

Відносно надання позивачкою інформації щодо нових правовстановлюючих документів на квартиру, скаржник зазначає, що саме відсутність таких документів і є підставою згідно статті 392 ЦК України для звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно.

Посилається, що твердження суду першої інстанції відносно того, що у разі втрати правоустановчих документів на спадкове майно нотаріус для вчинення відповідних нотаріальних дій мав би витребувати їх дублікати у відповідних юридичних або фізичних осіб, не зобов?язує нотаріуса вчиняти такі дії, а лише надає йому таке право. При цьому, згідно положень статті 4 ЦПК України особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Вважає, що відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на спадкове майно не дає можливості ОСОБА_1 як спадкоємиці реалізувати своє спадкове право.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.04.2024 року відкрито провадження у справі та відповідачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву до суду не надходило.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримала 17.04.2024 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_2 копія ухвали про відкриття провадження від 17.04.2024 року та копія апеляційної скарги надсилались засобами поштового зв`язку, конверт повернувся до суду із зазначенням про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, шляхом отримання судової повістки за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» в Електронному кабінеті 10.04.2025 року, що підтверджується довідкою. Надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу, та її представника.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звернення до суду із позовом про визнання права власності, позивачем вказана відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що знаходяться у іншого спадкоємця, який не надає їх нотаріусу. Як зазначає позивач, предметом спору є спадкове майно, що залишилось після смерті її матері - ОСОБА_4 , а саме, 310/1000 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому не визначаючи частку на яку за законом претендує ОСОБА_1 . Суд зазначив, що як стверджує відповідач, право позивачки на вступ у спадщину та отримання відповідних документів на її ім`я ним не оспорюється, оригінали документів про право власності у нього відсутні, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування встановленого порядку отримання дублікатів документів та продовження після отримання дублікатів, процесу оформлення спадщини у нотаріуса. Суд посилається, що матеріали справи не містять доказів виконання вимог п. 2 розпорядження Приморської районної адміністрації № 325 від 14.06.2013 щодо переоформлення у встановленому законом порядку правовстановлюючих документів на 310/1000 частки спірної квартири за громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . З огляду на критерії допустимості, достовірності та достатності доказів, визначені ст. 78-80 ЦПК України, судом установлено, що матеріали справи підтверджують зареєстроване за померлою ОСОБА_4 право власності на 359/2000 спірної квартири, однак, як вказує позивач, до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 входить 310/1000 квартири АДРЕСА_2 з урахуванням Розпорядження № 325 від 14.06.2013. Проте, ОСОБА_1 не наведено жодних посилань на правоустановлюючі документи, видані компетентними державними органами, а також проведення держаної реєстрації права власності за померлою на зазначену частку квартири.

Аналізуючи зазначене, суд враховуючи, що позивач не довела наявності порушеного або оспорюваного права на спадкування з урахуванням встановлених судом обставин та наявності підстав, у відповідності до положень ст.392 ЦК України, які б давали позивачці можливість звернутися до суду з даним позовом, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , що видано 15.03.1983 Малиновським відділом ЗАГС м.Одеси батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6 .

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , яке видано 10 лютого 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис № 8939.

З копії спадкової справи за № 76/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , 15.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

01.03.2021 ОСОБА_2 звернувся до Приморської державної нотаріальної контори м.Одеси з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Відповідно до повторного свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , що видано 24.12.2020 Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_4 .

Зі спадкової справи № 76с/2021 до майна померлої ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

На підставі договору дарування від 07.11.2006 року укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , останні в рівних частках кожний прийняли в дар 359/1000 частин квартири АДРЕСА_2 . Договір дарування від 07.11.2006 укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1384.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.12.2006 КП «ОМБТІ та РОН» зареєстровано право власності за ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 (розмір частки 359/2000 за кожним).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації № 325 від 14.06.2013 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_2 » затверджено розрахунок ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_3 , загальна площа якої складає 127,8 кв.м, в т.ч. житлова 70,0 кв.м, яка розташована в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 : за громадянкою ОСОБА_10 - 345/1000 частин вказаної квартири, за громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_7 - 310/1000 частин вказаної квартири, за громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - 345/1000 частин вказаної квартири. Рекомендовано співвласникам здійснити переоформлення правоустановчих документів на зазначені частини вказаної квартири у встановленому законом порядку.

Розпорядження Приморської районної адміністрації № 325 від 14.06.2013 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_3 прийнято за зверненням ОСОБА_13 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 ОСОБА_11 .. ОСОБА_12 щодо затвердження розрахунку ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_2 , які надали згоду на перерахунок ідеальних часток в зазначеній квартирі.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто внаслідок спадкування майна, яке належало спадкодавцеві на праві власності, право власності на це майно у спадкоємця виникає з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Отже, ефективним способом захисту прав спадкоємця, який вважає себе таким, що прийняв спадщину, є вимога до інших спадкоємців (в разі їх відсутності, усунення їх від спадкування чи неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття до відповідної територіальної громади за місцем відкриття спадщини (стаття 1277 ЦК України)) про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.09.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У постанові зокрема зазначено, що в склад спадкового майна заявлено: частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями не надані оригінали документів, що підтверджують право власності на частку квартири, що належала ОСОБА_14 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Документи утримуються іншим спадкоємцем.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. від 21.09.2022 їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало її матері ОСОБА_4 у зв`язку з ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру, зазначено, що оригінали документів утримуються іншим спадкоємцем.

Оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України подані учасниками справи докази, врахувавши предмет спору, а саме: звернення ОСОБА_1 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, постанову державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. від 21.09.2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що належало ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В заяві поданої до суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 проти вимог викладених в апеляційній скарзі не заперечує та згоден з їх задоволенням.

Беручи до уваги, що за життя спадкодавцю ОСОБА_7 та її сину ОСОБА_2 на праві власності в рівних частках належала частина квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 07.11.2006 між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1384, враховуючи, що згідно з розпорядження Приморської районної адміністрації № 325 від 14.06.2013 «Про затвердження розрахунку ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_2 » затверджено розрахунок ідеальних часток в комунальній квартирі АДРЕСА_3 за громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - 310/1000 частин вказаної квартири, які надали згоду на вказаний перерахунок, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ворсуляк А.М. від 21.09.2022 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право власності, а не переоформлення спадкодавцем документів не є підставою, з урахуванням встановлених обставин, для відмови спадкоємцю у захисту його прав на спадщину, то колегія суддів вважає, що позовна заява про визнання в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 права власності на частку квартири підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, визнавши за останньою в порядку спадкування за законом право власності на 155/2000 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_4 на праві власності належало 155/1000 частин вказаної квартири, так як вона була співвласником з ОСОБА_2 в рівних частках 310/1000 частин квартири, та спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так як оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права і, як наслідок, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 155/2000 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 155/2000 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

В.В. Кострицький