Справа № 632/531/25
провадження № 2/632/373/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у витребуванні доказів, призначенні експертизи та переходу до розгляду справи у порядку загального позовного провадження

07 липня 2025 р. м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Кочнєв О.В., розглянувши під час розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін клопотання відповідача у цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «фінансової компанії «Аксіліум-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 року позивач в особі свого представника за ордером адвоката Альховської Ірини Богданівни засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №СL-245583 від 09.12.2019 року строком на 60 місяців до 06.12.2024 року у розмірі 101000,00 грн., укладеним між відповідачем та АТ «Кредобанк», на суму 174265,21 грн., з яких 39219,93 грн. строкове тіло кредиту, 34520,56 грн. прострочене тіло кредиту, 2148,55 грн. строкові відсотки, 43086,36 грн. прострочені відсотки, та 55290,51 грн. відсотки, нараховані позивачем у період з 09.11.2023 року до 28.02.2025 року, з урахуванням переходу права вимоги за договором факторингу 08.11.2023 року до позивача та зміною найменування позивача за рішенням його єдиного учасника від 12.12.2024 року.

Також просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2422,20 грн. та 6000,00 грн. витрат на правову допомогу у порядку ст.137 ЦПК України, які складаються із підготовки позову за 3 години, вартість однієї з яких склала 2000,00 грн.

Ухвалою судді від 24.03.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.36).

24.03.2025 року на адресу суду з боку представниці позивачки надійшла клопотання про уточнення розрахунку заборгованості, де сторона позивача заявила до стягнення 174265,91 грн. замість первинно заявлених 174265,21 грн., з яких 39219,93 грн. строкове тіло кредиту, 34520,56 грн. прострочене тіло кредиту, 2148,55 грн. строкові відсотки, 43086,36 грн. прострочені відсотки, та 55290,51 грн. відсотки, нараховані позивачем у період з 09.11.2023 року до 28.02.2025 року, що за своєю природою є виправленням математичної помилки у позовній заяві, оскільки позивач невірно провів математичну дію складання заборгованості (а.с.40-42).

25.03.2025 року від відповідача надійшов відзив, в якому він проти позову заперечував з підстав відсутності належних доказів дійсності договору факторингу, порушення процедури повідомлення відповідача про перехід права вимоги до позивача від банку, обов`язкового врахування воєнного стану в Україні з урахуванням листа торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року, наявності відносно даної справи форс-мажорних обставин, що передбачає не можливість нарахування відсотків позивачем, відсутність детального розрахунку заборгованості у додатках до позовної заяви, надавши в цій частині свій контррозрахунок. Окремо зупинився на судових витратах у справі відносно витрат на професійну правничу допомогу з боку представниці позивача, вважаючи їх надмірними та нерозумними.

Крім цього, у відзиві на підставі усіх позицій ч.3 ст.274 ЦПК України просив суд перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та окремо призначити у справі судове економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

-який розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №CL-245583 станом на 28.02.2025 року з урахуванням дії форс-мажорних обставин (воєнного стану)?

-чи відповідає розрахунок заборгованості, наданих ТОВ «Аксіліум-фінанс» умовам кредитного договору №CL-245583 та вимогам чинного законодавства України?

-чи мало місце нарахування відсотків на прострочені відсотки за кредитним договором №CL-243583?

-яка частина нарахованих відсотків припадає на період дії воєнного стану в Україні?

Де проводити експертизу та хто буде її оплачувати відповідач не зазначив.

Також у відзиві відповідач просив суд витребувати для приєднання до матеріалів справи від позивача та первинного кредитора:

-оригінал кредитного договору №CL-245583 з усіма додатками та додатковими угодами;

-оригінал договору факторингу, на підставі якого відбулася заміна кредитора в зобов`язанні;

-детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №CL-245583 з розшифровкою всіх платежів та нарахувань;

-документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала договір факторингу від імені АТ «Кредобанк»;

-документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала договір факторингу від імені ТОВ «ФК «Марин-фінанс» (ТОВ «ФК «Аксіліум-фінанс»);

-довіреність, видана ТОВ «ФК «Аксіліум-фінанс» на ім`я ОСОБА_2 яка б підтверджувала її повноваження представляти інтереси товариства;

-документи, що підтверджують здійснення оплати за договором факторингу.

Нарешті, саме суд відповідач просив долучити до матеріалів справи офіційне підтвердження ТПП України про наявність форс-мажорних обставин на території України в період з 24.02.2022 року по теперішній час (а.с.43-47).

25.04.2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних суддів» від 26.02.2025 року, відповідно до норм якого найменування Первомайського міськрайонного суду Харківської області було змінено на Златопільський міськрайонний суд Харківської області. При цьому відповідно до норм вказаного закону було доповнено підпунктом 3 пункт 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого зміна найменування місцевого загального суду не призводить до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду.

Організаційні заходи з перейменування суду відбулися 02.05.2025 року.

12.05.2025 року засобами електронного суду від представниці позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вказана представниця позивача деталізували порядок отримання та умови кредитного договору, укладеного між первинним кредитором та відповідачем, зазначила про неможливість застосування форс-мажорних обставин, про що просив відповідач на підставі листа ТПП України та підтвердила свій статус представника як адвоката на підставі ордеру відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (а.с.49-51).

13.05.2025 року засобами електронного суду додаткові пояснення та заперечення на додаткові пояснення представниці позивачки подав відповідач, в яких він повторюючи та деталізуючи вимоги поданого ним відзиву вказував на відсутність належних доказів переходу права вимоги до позивача з боку первинного кредитора, недостатності доказів такого переходу, неповідомлення відповідача про перехід вимог до позивача, непрозорості та недоведеності розміру заявлених вимог до відповідача, все ж таки наявності форс-мажорних обставин та неправомірності нарахування відсотків (а.с.53-56). Окремо у вказаному запереченні просив суд витребувати у позивача засвідчену копію договору факторингу від 08.11.2023 року з усіма додатками, специфікаціями, реєстрами відступлених вимог та іншими невід`ємними частинами, оскільки вважав, що вказаний договір у належній формі суду наданий не був для розгляду справи.

23.05.2025 року відповідач засобами електронного суду подав окреме клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі (а.с.57), в якому повторив питання, які були вказані у відзиві на позовну заяві із відповідним клопотанням:

-який розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №CL-245583 станом на 28.02.2025 року з урахуванням дії форс-мажорних обставин (воєнного стану)?

-чи відповідає розрахунок заборгованості, наданих ТОВ «Аксіліум-фінанс» умовам кредитного договору №CL-245583 та вимогам чинного законодавства України?

-чи мало місце нарахування відсотків на прострочені відсотки за кредитним договором №CL-243583?

-яка частина нарахованих відсотків припадає на період дії воєнного стану в Україні?

У клопотанні при визначенні місця проведення експертизи полагався на розсуд суду та оплату просив покласти на відповідну сторону.

Також 23.05.2025 року відповідач засобами електронного суду подав клопотання про витребування від позивача та первинного кредитора відповідних доказів у справі (а.с.58-59), в якому повторив відповідне клопотання заявлене у відзиві на позовну заяву в частині загальних документів для витребування (окрім повноважень представниці позивача), а саме просив суд:

-витребувати від позивача повну копію договору факторингу від 08.11.2023 року з усіма додатками до нього;

-детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором №CL-245583 з розшифровкою всіх платежів та нарахувань;

-документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала договір факторингу від імені АТ «Кредобанк»;

-документи, що підтверджують повноваження особи, яка підписала договір факторингу від імені ТОВ «ФК «Марин-фінанс» (ТОВ «ФК «Аксіліум-фінанс»);

-документи, що підтверджують здійснення оплати за договором факторингу.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило. Таким чином, при розгляді справи слід вирішити три клопотання позивача, заявлені ним як у відзиві, так і окремо.

Щодо витребування доказів від позивача та первинного кредитора. Дослідивши вказане клопотання, суд приходить до думки, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки відповідач не спростував факт наявності відповідних документів, а лише висловив свою думку щодо їх неналежного оформлення, до того ж не деталізувавши, де саме було порушено умови укладеного кредитного договору в частині неможливості укладання договору переходу права вимоги до відповідача та порушень, які відбулися при укладанні договору факторингу. За загальним правилом, підстави витребовування судом документів повинні бути обгрунтовані їх обов`язковою необхідністю для розгляду справи та чіткої вказівки порушень при їх складанні. Відповідач вказані вимоги закону для витребування не виконав а його сумніви щодо правомірності укладання відповідних договорів є підставою для оцінки доказів, що робить суд при розгляді справи по суті, до того ж враховуючи принцип диспозитивності ицвільного процесу, де саме сторони обирають докази, які повинні бути дослідженні судом, і оцінку яким як у сукупності, так і щодо достовірності суд надає у своєму остаточному судовому рішенні.

Відносно призначення судової економічної експертизи. В даній категорії справи призначення експертизи не є обов`язковим. Відповідач з розрахунками позивача не погоджується, однак не надає дійсний контррозрахунок за кожною позицією. Також відповідач не вказує, що саме йому заважало провести відповідну експертизу за власний кошт без участі суду, що відповідає вимогам ч.1 ст.106 ЦПК України. Судом обставин для призначення експертизи за клопотанням відповідача за ініціативою суду у порядку п.1 ч.1 ст.103 ЦПК України не встановлено. Заявлені питання до експерта за своєю правовою суттю є запереченнями проти вимог позивача на підставі доводів відповідача, які саме він і повинен підтвердити, надаючи суду відповідні докази, включаючи в разі необхідності висновок експерта без участі суду.

Нарешті, вирішуючи питання необхідності переходу для розгляду справи у загальному позовному провадженні, суд не знаходить жодних підстав для такого розгляду, передбачених ч.3 ст.274 ЦПК України, оскільки справа є типовою, позиція відповідача також знайшла своє відображення у багаточисленних інших справах, зокрема із правовим висновками Верховного Суду щодо кожного заперечення відповідача, значення справи для відповідача, окрім його слів, визначити не можливо, справа не становить значного суспільного інтересу. Тобто відсутні критерії для переходу для розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Підсумовуючи, судом встановлено, що у справі мається дві заяви по суті позову: позовна заява та відзив, є два письмових пояснення з боку сторін від 12.05.2025 року та від 13.05.2025 року, а також, що відповідач з 25.03.2025 року зареєстрований в електронному суді.

Інших не вирішених заяв та клопотань сторін та їх представників матеріали справи не містять

На підставі викладеного та керуючись ч.7 ст.14, ст.84, ч.1 ст.103, ч.1 ст.106, ст.ст.260-261, ч.3 ст.274, ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у витребуванні доказів за клопотанням відповідача ОСОБА_1 , зазначених у відзиві на позовну заяву та у клопотанні від 23.05.2025 року.

Відмовити у призначення судової економічної експертизи за клопотанням відповідача ОСОБА_1 , зазначених у відзиві на позовну заяву та у клопотанні від 23.05.2025 року.

Відмовити у переході до розгляду справи у загальному позовному провадженні за клопотанням відповідача ОСОБА_1 , зазначеному у відзиві на позовну заяву.

Продовжити розгляд справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «фінансової компанії «Аксіліум-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників.

Копію ухвали надіслати учасникам справи засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її складання суддею.

Суддя - Олег КОЧНЄВ