Справа № 199/8026/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Кошля А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра перебуває цивільна справа № 199/8026/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

08.07.2025 року до суду надійшла заява позивача про заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 2013 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , що зареєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу № 1244/2024/4450430 від 16.04.2024 року, укладеному в ТСЦ 1244 та заборонити відчуження даного транспортного засобу.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом розгляду у вказаній справі є автомобіль VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 2013 року випуску, після відкриття провадження у справі від відповідача почали надходити повідомлення щодо відчуження вказаного автомобіля на користь третіх осіб. Тому з метою запобігання ускладненням при виконанні рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, просить накласти арешт на автомобіль, заборонивши його відчуження.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та шляхом заборони вчиняти певні дії.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене та те, що позовні вимоги стосуються поділу майна подружжя, яким є вищевказаний автомобіль та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, беручи до уваги предмет спору, вид забезпечення позову, який заявник просить застосувати, вважаю заяву про забезпечення позову обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.149-153,260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №199/8026/25 задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною вчиняти дії пов`язані з відчуженням автомобіля VOLKSWAGEN моделі PASSAT, 2013 року випуску, VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , до вирішення спору по суті.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О. Кошля

10.07.2025