Провадження № 6/127/210/25
УХВАЛА

07 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі №127/21672/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання щодо боржника ОСОБА_1 в справі №127/21672/14-ц. Заява мотивована тим, що АТ «Дельта Банк», як стягувач, не передав виконавчий документ заявнику для звернення його до виконання, місцезнаходження вказаного виконавчого листа невідоме, виконавчий лист втрачений, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин, при цьому рішення суду залишається не виконаним, тому просить заяву задовольнити.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція повернення боргів» в судове засідання не з`явився. Разом з тим в своїй заяві просив провести судове засідання з розгляду даної заяви у відсутність представника заявника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.433, п.п. 17.2, 17.4 Перехідних положень ЦПК України неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши заяву та матеріали цивільної справи №127/21672/14-ц, суд дійшов до наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 13 листопада 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області в цивільній справі №127/21672/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 91541, 41 грн та 915, 41 грн судового збору (а.с.43-44).

17 грудня 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» отримала копію заочного рішення суду від 13 листопада 2014 року та виконавчий лист, про що свідчить відмітка в матеріалах справи.

24 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір про відступлення права вимоги №2295/К, згідно умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 32.3/109-КЕК/08 від 25 липня 2008 року, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.58-60, 61).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2020 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому листі №127/21672/14-ц, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області, на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.85-86).

23 грудня 2020 року та 10 лютого 2021 року вищевказану ухвалу суду направлено на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

23 червня 2025 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

З акту про відсутність документу від 09 червня 2025 року слідує, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» здійснило перевірку реєстрів вхідної кореспонденції за період з 24 липня 2020 року по 09 червня 2025 року щодо надходження засобами поштового зв`язку або актами прийому-передачі на юридичну адресу: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 та поштову адресу: Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, оригіналу виконавчого документа по справі № 127/21672/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 . За результатами перевірки встановлено відсутність надходження засобами поштового зв`язку або актами прийому-передачі на адресу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригіналу виконавчого документу по справі по справі №127/21672/14-ц, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту цієї норми слідує, що поновлення пропущеного строку можливе у випадку, якщо стягувач обґрунтує обставинами (причинами) як такими, що характеризують поважність пропуску строку, передбаченого законом для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, та переконає суд в їх існуванні, посилаючись та надаючи відповідні докази по кожній з наведених таких обставин. При цьому, поважною причиною може бути лише перебіг у часі такого стану речей, який виникає незалежно від волі стягувача та прямим наслідковим зв`язком перешкоджає йому в реалізації свого інтересу, тобто в даному випадку, звернути стягнення боргу на свою користь за рішенням суду в примусовому порядку. Суд же при вирішенні цього питання повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У правових висновках щодо застосування норм права, викладених у пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зазначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України», заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин пропуску пред`явлення виконавчого документа. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Як установлено судом виконавчий лист був виданий стягувачу ПАТ «Дельта Банк» 17 грудня 2014 року та відповідно до ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) міг бути пред`явлені до виконання протягом року.

29 липня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та в силу положень ст.23 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) він міг бути повторно пред`явлений до виконання до 29 липня 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції.

Пунктом 5 Перехідних положень вказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Однак і у вказаний строк виконавчий лист не був пред`явлений до виконання. Наведене свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений. На це вказує й ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в своїй заяві.

Обґрунтовуючи причини поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та їх поновлення, заявник вказує на те, що ПАТ «Дельта Банк» не передав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виконавчий лист та місце знаходження вказаного листа невідоме. Однак такі доводи заявника не свідчать про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник також вказує, що відповідно до постанови правління НБУ від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» №181 від 02 жовтня 2015 року та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

При цьому суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, що запровадження процедури ліквідації первісного кредитора та заходи пов`язані з цим, спричинили неможливість отримання виконавчого листа та належного контролю за виконанням рішення.

Не містять матеріали справи й жодних доказів про те, що банк реально цікавився рішенням суду, його виконанням боржником чи ним вживалися активні дії для реалізації своїх прав як стягувача, чи навпаки існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому реалізовувати такі свої права. Організація ж роботи банку та його працівників у такому випадку не може слугувати поважною причиною пропуску строку.

Суд звертає увагу, що до нового кредитора право вимоги перейшло в липні 2020 року, відповідно до договору про відступлення права вимоги №2295/К від 24 липня 2020 року, однак заміна кредитора у зобов`язанні не може вважатись поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як і не може давати більший обсяг прав новому кредитору аніж первісному кредитору в розмінні статті 514 ЦК України. До того ж заявник під час укладення даного договору не був позбавлений можливості отримати повну інформацію щодо наявності права вимоги у ПАТ «Дельта Банк».

При цьому суд відмічає, що з моменту отримання заявником права вимоги та заміни сторони у виконавчому провадженні пройшло п`ять років, однак жодних доказів про те, що в такий період часу існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому реалізовувати свої права стягувача, в тому числі й звернення до суду, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та відповідно заява в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу, що дублікат виконавчого листа може бути виданий в разі, якщо строк для пред`явлення його до виконання не сплив або суд його поновив. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи, що суд відмовив в задоволенні заяви про поновлення строку, а вимога про видачу дубліката виконавчого листа безпосередньо пов`язується із можливістю пред`явлення його до виконання, право на яке є втраченим, у зв`язку зі спливом строків його пред`явлення, суд також відмовляє у задоволенні заяви в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень, ст. 260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 та поновлення строку пред`явлення його до виконання в цивільній справі №127/21672/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: