Справа № 569/422/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач), діючи через свого представника Сафіра Ф.О., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 10 листопада 2010 у розмірі 48 246 грн 04 коп.

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2017 позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором, без номеру, від 10 листопада 2010 у розмірі 48 246 грн 04 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 3 964 грн 37 коп., заборгованості за процентами у розмірі 38 058 грн 10 коп., заборгованості зі сплати пені та комісії у розмірі 3 449 грн 95 коп. та штрафів у розмірі 2 773 грн 62 коп.

24 січня 2025 року представник ОСОБА_1 адвокат Діонісьєв І.М. звернувся до Рівненського міського суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до довідки, виданої Рівненським міським судом Рівненської області від 27 січня 2025 року, матеріали цивільної справи №569/422/17 були знищені по закінченню терміну зберігання.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження по вказаній справі, закінченої ухваленням рішення, з метою вирішення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Діонісьєва І.М. про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2025 року відкрито провадження за ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 січня 2025 року про відновлення втраченого судового провадження по справі №569/422/17.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 березня 2025 року відновлено втрачене судове провадження у вказаній справі в частині наявного в архіві Рівненського міського суду Рівненської області судового рішення по справі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2025 року поновлено провадження у справі, поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, прийнято заяву представника ОСОБА_1 адвоката Діонісьєва І.М. про перегляд заочного рішення до розгляду.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 травня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Діонісьєва І.М. про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2017 року скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05 червня 2025 року.

В подальшому розгляд справи відкладено на 07 липня 2025 року.

В судове засідання представник позивача жодного разу не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення, що підтверджується розпискою представника відповідача ОСОБА_2 07 липня 2025 року представник відповідача Діонісьєв І.М. подав клопотання, в якому просив судове засідання провести без його та відповідача присутності.

Окрім того, 30 червня 2025 року представник відповідача Діонісьєв І.М. подав заяву, в якій просив позовну заяву залишити без розгляду, оскільки судом відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву, проте станом на 30 червня 2025 року в системі «Електронний суд» відсутня позовна заява з доданими до неї документами на підтвердження правомірності вимог позивача, так як позивач не надав суду зазначені документи. Крім того, позивач, ігноруючи ухвали суду, без поважних причин не з`являється у судові засідання, не користуючись належним чином своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Як встановлено судом, справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема на 05 червня 2025 року та на 07 липня 2025 року, однак в судові засідання, призначені на ці дати, представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце їх проведення, що довідками про доставку електронних документів.

При цьому, представник позивача про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до норм ст. 223, 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 558/9/18 (провадження № 61-13892св20), від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 325/218/21-ц (провадження 61-4672св22).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» № 11681/85).

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня

2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Отже, викладене дає суду підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до правил ст. 223, 257 ЦПК України, виходячи з повторної поспіль неявки представника позивача, повідомленого належним чином, в судові засідання без повідомлення причин неявки, не надходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності, роз`яснивши при цьому йому можливість відповідно до ст. 257 ЦПК України на право повторного звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 13, 44, 128, 130, 131, 223, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 07 липня 2025 року.

Суддя О.О. Першко