Дата документу 04.07.2025
Справа № 334/8223/15-ц
Провадження № 2/334/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 липня 2025 року

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Соломоновій А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрдебт Плюс», третя особа: ПАТ «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про підтвердження нікчемності правочину,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 , третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрдебт Плюс», третя особа: ПАТ «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про підтвердження нікчемності правочину.

Представником відповідача за первісним позовом 5.06.2025 року через систему «Електронний суд» до суду подане клопотання про витребування доказів, яке обґрунтоване наступним.

Ухвалою суду від 11.04.2025 року було задоволено клопотання представника відповідача за первісним позовом про витребування оригіналів чи належним чином завірених документів від НБУ:

договір купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», разом з додатками до нього, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1134, які містять перелік кредитних договорів, де ОСОБА_1 є боржником, поручителем, заставодавцем, поручителем;

докази проведення оплати ПАТ «Дельта Банк» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за договором купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013, за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1134;

оригінали листів-вимог ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельтабанк», які надсилалися на адресу ОСОБА_1 щодо дострокового погашення заборгованості за кредитним договором від 20.08.2007 року №06/32/07/Склн, за період до 01.09.2015.

Листом від 5.05.2025 року НБУ надав відповідь на ухвалу суду та зокрема вказав, що в описах архівних справ ПАТ «Кредитпромбанк» зазначений та знаходиться на архівному зберіганні договір купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1134, проте у додатках доданого договору відсутня інформація щодо боржника, поручителя, заставодавця ОСОБА_1 .

Позивачем ТОВ «Укрдебт Плюс» 14.12.2023 року надавалася до справи виписка з договору купівлі-продажу права вимоги від 26.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», за яким відступлено право вимоги, в тому числі за кредитним договором, де ОСОБА_1 є боржником.

Представником відповідача також надавалася вказана копія договору від 26.06.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк».

Отже, для того, щоб суд та сторони пересвідчились чи дійсно право вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 було відступлено від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» необхідно витребувати та дослідити у суді саме договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1441, де зазначена інформація щодо боржника, поручителя, заставодавця ОСОБА_1 .

Представником позивача вжито заходів щодо самостійного отримання доказів.

У відповідь на адвокатський запит НБУ листом від 14.05.2025 року повідомелно, що в описах архівних справ ПАТ «Кредитпромбанк» зазначений та знаходиться на архівном зберіганні договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1441, з додатком до нього, а також Акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року з додатком до нього, які містять інформацію щодо позичальника ОСОБА_1 .

Однак, з огляду на те, що копії документів містять інформацію з обмеженим доступом, в наданні таких копій документу представнику товариства відмовлено.

Необхідність звернення з даним клопотанням саме на даний час виникла включно із поданням представником відповідача клопотання про витребування договору, який не має відношення до позичальниці ОСОБА_1 , та задоволення вказаного клопотання судом.

Просив витребувати від Національного Банку України (01601, м.Київ, вул. Інститутська, 9, № тел.: , e-mail: ) копії наступних документів:

договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», разом з додатками до нього, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. в реєстрі №1441, з додатками до нього, які містять перелік кредитних договорів, де ОСОБА_1 є позичальником, поручителем, заставодавцем, іпотекодавцем;

копії інших документів, які підтверджують перехід права вимоги за кредитним договором від 20.08.2007 року №06/32/07/Склн, від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» .

В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Укрдебт Плюс» підтримав подане клопотання, оскільки витребувані документи необхідні для повного з`ясування обставин справи та підтвердження передачі права вимоги.

Представник відповідача за первіним позовом Погрібна С.О. в судовому засіданні заперечувала щодо можливості витребування вказаних документів, оскільки представником позивача зазначене клопотання подане з порушенням строків.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні поклався на розсуд суду у вирішенні вказаного клопотання.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ст. 76 ЦПК України)

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Так при у первісному позові про звернення стягнення на предмет іпотеки представник позивача за первісним позовом (ПАТ «Дельта Банк» на момент звернення до суду) посилається на те, що від ПАТ «Кредитпромбанк» до нього перейшло право вимоги за кредитним договором №06/32/07/Склн відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013.

На підтвердження заявлених позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» зокрема надало копію договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», витяг з додатку 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013.

Зазначену обставину, а саме перехід права вимоги договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 вказує у своїх письмових поясненнях представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.09.2016 року. (т.3 а.с. 220).

В уточненій позовній заяві представник позивача за первісним позовом (ПАТ «Дельта Банк» на момент звернення до суду) також посилається на те, що від ПАТ «Кредитпромбанк» до нього перейшло право вимоги за кредитним договором №06/32/07/Склн відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013. (т.4 а.с. 82)

У відзиві на зустрічний позов, який містить вимогу про підтвердження нікчемності правочину - договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013, представником ТОВ «Укрдебт Плюс» заперечується можливість задоволення зустрічного позову та йдеться посилання на відповідність чинному законодавству вказаного договору.

Стороною відповідача за первісним позовом було заявлене клопотання про витребування доказів, в тому числі оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 з Актами приймання - передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк»,

оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 з Актами приймання - дати передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк»,

оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 13.05.2020 N?2245/К/1 з Актами приймання-передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заперечував можливість задоволення клопотання про витребування доказів, зазначивши, що додатки до договорів містять персональні данні інших осіб, що може призвести до порушення прав останніх.

Ухвалою суду від 28 листопада 2023 року було частково задоволено клопотання та витребувані від ТОВ «Укрдебт Плюс» для огляду в судовому засіданні оригінали наступних документів:

договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», разом з додатками до нього, які містять перелік кредитних договорів, де ОСОБА_1 є боржником, поручителем, заставодавцем, поручителем,

договору купівлі-продажу прав вимоги від 13.05.2020 року №2245/К/1 за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс», разом з додатками до нього, які містять перелік кредитних договорів, де ОСОБА_1 є боржником, поручителем, заставодавцем, поручителем.

Щодо витребування оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 з Актами приймання - передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», суд вважав за необхідне в цій частині відмовити, оскільки позивач за первісним позовом не посилався на вказаний правочин в обґрунтування своїх вимог.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2024 року були витребувані від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для огляду в судовому засіданні договір купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», разом з додатками до нього, які містять перелік кредитних договорів, де ОСОБА_1 є боржником, поручителем, заставодавцем, поручителем; докази проведення оплати ПАТ «Дельта Банк» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за вказаним договором купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк».

Таким чином, питання щодо витребування договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 з Актами приймання - передачі прав вимоги за кредитними та іпотечними договорами, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк», судом було вже вирішене та відсутні нові обставини, які б обгрунтовували необхідність дослідження вказаного документу, тому воно задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ч. 6-8 ст. 84 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом про витребування доказів у цивільній справі за позовними вимогами ТОВ «Укрдебт Плюс» до ОСОБА_1 третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрдебт Плюс», третя особа: ПАТ «Дельта банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про підтвердження нікчемності правочину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 ЦПК України, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України).

Суддя: Гнатюк О. М.