Справа № 445/2243/21
провадження № 2/445/33/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М. В.

секретарях судових засідань Назар С.М., Ярчук Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 22.03.2021 ОСОБА_2 (надалі - Відповідач 1) вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, а саме в стані алкогольного сп?яніння близько 20 год. 55 хв. в м.Золочеві по вул. С.Стрільців, керуючи автомобілем Opel Vivaro з н.з. НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 проїхав на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Opel Zafira з н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Золочівського районного суду Львівської області 06.04.2021 року у справі № 445/543/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП України, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Пошкоджений в даному ДТП транспортний засіб Opel Zafira з н.з. НОМЕР_2 належить позивачу на праві користування на підставі довіреності посвідченої Чичила A.I., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 05.10.2020 року зареєстровано в реєстрі за №1530.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача 1 (винуватця ДТП) застрахована у АТ "СГ "ТАС (надалі - Відповідач 2) на підставі договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серія АР № 9422764 від 24.12.2020 року з лімітом відповідальності страховика 130000,00 грн., франшиза -1500,00 грн.

26.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Відповідача 2 для отримання страхового відшкодування, однак не погодившись із визначеним самостійно представником Відповідача 2 розміром страхового відшкодування, що складав 45 147,00 грн. за мінусом франшизи 1500,00 грн., позивач наполіг на проведенні оцінки експертизи пошкодженого майна про що вказав в заяві. 14.05.2021 року, він звернувся до Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС із заявою про проведення судової експертизи транспортного засобу.

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, складеним експертом ОСОБА_4 , завданий матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152684,00 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн.

31.05.2021 року ОСОБА_1 подав Відповідачу 2 заяву про страхове відшкодування із дотриманням вимог ст.ст. 22, 28, 29, 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N? 1961-IV (надалі - Закон №1961-IV) щодо виплатити належного страхового відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону №1961-IV, а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, що згідно із висновком експерта від 25 травня 2021 року №СЕ-19/109-21/5167-АВ, становить 111 644,83 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 83 коп.

Листом від 03.08.2021 року №15405/9121 Відповідач 2 повідомив, що за результатами розгляду поданих ним документів щодо ДТП, що мала місце 22.03.22 року, виходячи із проведеного Відповідачем 2 розрахунку належна сума страхового відшкодування складає 80415,24 грн., а саме: 152684,00 грн.-1500 грн.-70786,76 грн.=80415,24 грн. (152684,00 грн. - матеріальний збиток згідно Висновку експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-AB (складений на замовлення Позивача) 1500,00 грн. (франшиза, згідно Поліса), 70786,76 грн. (вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно Висновку про вартість пошкодженого транспортного засобу від 24.06.2021 №18193 СОД ОСОБА_5 складений на замовлення Відповідача 2).

В даному листі Відповідач 2 вказав, що сума страхового відшкодування визначена згідно п.2 ст.30 Закону №1961-IV.

05.08.2021 року кошти в розмірі 80415,24 грн. були зараховані на розрахунковий рахунок позивача.

Із проведеним розрахунком щодо визначення суми страхового відшкодування, позивач не погоджується та вважає, що такий розрахунок проведений всупереч вимогам Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152684,00 грн. тоді як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн., що в даному випадку витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту менше ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження тому не правильним є застосування Відповідачем 2, положення п.2 ст.30 (п.30.2 ст.30) Закону №1961-IV при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки транспортний засіб не вважається фізично знищеним.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону №1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону №1961-IV передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно п. 30.2. ст. 30 Закону №1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, взявши за основу висновок експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-АВ, розрахунок розміру майнової шкоди, заподіяної позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, Відповідач 2 повинен відшкодувати витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством застосувавши положення статті 29 Закону №1961-IV.

Виходячи із вищенаведеного, з Віповідача 2 підлягає стягненню невиплачена частина страхового відшкодування в розмірі 29729,59 грн. (3 розрахунку 111644,83 грн. (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу) - 1500,00 грн. (франшиза) - 80415,24 грн. (виплачена частина суми страхового відшкодування) = 29729,59 грн. (невиплачена частина страхового відшкодування).

Враховуючи, що різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком (Відповідачем 2), а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов?язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу, тому за таких обставин саме Відповідач 1, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов?язаний сплатити таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) виходячи з наступного розрахунку (152684,00 грн. (завданий матеріальний збиток транспортного засобу згідно висновку експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ ) - 110 144,83 грн (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу за вирахуванням франшизи, що є сумою страхового відшкодування, що підлягає стягненню з Відповідача 2) = ??42 539,17 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням); ??1500,00 грн - франшиза; ??1015,20 грн. - понесені витрати за висновок експерта від 25.05.2021 №CE- 19/109-21/5167-AB. Просить позов задовольнити.

Від відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача 2 висловила свої заперечення. При цьому зазначає, що 24.04.2021 р. ОСОБА_3 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із Повідомленням про настання події з приводу дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.03.2021 р.

На підставі абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховиком було складено ремонтну калькуляція згідно якої вартість відновлювального ремонту склала - 45 147,00 грн. Із запропонованою сумою позивач не погодився.

31.05.2021 р. позивач звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) із Заявою про виплату страхового відшкодування, та подав висновок авто товарознавчого дослідження від 25.05.2021, та який було погоджено страховиком.

Згідно висновку експерта від 25.05.2021 року, який було надано позивачем, ринкова вартість представленого для дослідження транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням особливостей його стану на вказаний момент часу, які можна було встановити автотоварознавчими методами становила: C = 162 430,00 * (1 - (0,0/100) - (6,0/100)) - 0,0 = 152684,00 грн. Таким чином, ринкова вартість вказаного автомобіля складає - 152684,00 грн.

Натомість, вартість відновлювального ремонту досліджуваного автомобіля згідно висновку експерта від 25.05.2021 року, внаслідок його пошкодження, станом на 25.05.2021 року, визначається рівною: Свр = 15260,00 + 12684,32 + 279001,70 = 306 946,02 грн. Таким чином, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає - 306 946,02 грн.

Також, у ремонтній калькуляції, яка є невід?ємним додатком авто товарознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту, складає - 306 946,02 грн.

3 вищенаведеного вбачається, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо - витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу, перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

В даному випадку, між позивачем та відповідачем виник спір щодо розміру страхового відшкодування, в частині наявності чи відсутності тотального знищення транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість. Таким чином, вищенаведене, спростовує посилання на те що транспортний засіб не є фізично знищеним.

Оскільки, транспортний засіб є фізично знищений розрахунок страхового відшкодування проводиться згідно п. 30.2. ст. 30 ЗУ «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Для того щоб визначити вартість знищеного транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 в пошкодженому стані, на замовлення АТ «СГ «ТАС» було складено висновок про вартість пошкодженого колісного траснпортного засобу №18193 від 24.06.2021, згідно якого вартість автомоібля в пошкодженому стані складає 70768,76 грн.

Отже, розрахунок страхового відшкодування за знищення транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , розраховується наступним чином: вартість вказаного автомобіля до ДТП - 152684,00 грн. вартість автомобіля після ДТП 70768,76 грн., франшиза за договором - 1500 грн., належний позивачу розмір страхового відшкодування - 80415,24 грн., дана сума були перерахована позивачу, що ним не оспорюється.

Ухвалою суду від 05.11.2021 року? прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

?В судових засіданнях представник позивача позов підтримав просив задовольнити. В судове засіданні 08.07.2025 не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відстуність.

Позивач в судові засідання не з"являвся, його інтереси представляв представник Микитюк Т.І.

?В судових засіданнях представник відповідача Соломко М.В. заперечив позовні вимоги просив відмовити в задоволенні позову. В судове засіданні 08.07.2025 не з"явився, однак належним чином був повідомлений про розгляд справи.

?В судових засіданнях відповідач заперечив позовні вимоги просив відмовити в задоволенні позову. В судове засіданні 08.07.2025 не з"явився, однак належним чином був повідомлений про розгляд справи.

?В судові засідання представник відповідача ПАТ "Страхова група "ТАС" не з"явився, однак належним чином був повідомлений про розгляд справи.Подали письмові заперечення, в якому просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2ст.89ЦПК України).

Судом встановлено, що 22.03.2021 близько 20 год. 55 хв. в м. Золочеві по вул. С.Стрільців, керуючи автомобілем Opel Vivaro д.н.з НОМЕР_3 ОСОБА_2 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проїхав на заборонний сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Оpel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Золочівського районного суду Львівської обласі від 06 квітня 2021 року у справі №445/543/21 ОСОБА_2 , з врахуванням ст. 36 КУпАП, визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, 124 КУпАП і застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування №9422764.

На час вчинення ДТП позивач був законним володільцем транспортного засобу Оpel Zafira д.н.з. НОМЕР_2 на підставі довіреності, посвідченої 05.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Чичила А.І., зареєстрованого в реєстрі за №1530. Власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

26.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» для отримання страхового відшкодування, однак не погодившись із визначеним самостійно представником страховика розміром страхового відшкодування, що складав 45 147,00 грн. за мінусом франшизи 1500,00 грн., позивач наполіг на проведенні оцінки експертизи пошкодженого майна про що вказав в заяві .

Згідно із висновком експерта від 25.05.2021 №CE-19/109-21/5167-АВ, складеним експертом ОСОБА_4 , завданий матеріальний збиток транспортного засобу Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 152 684,00 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, внаслідок пошкодження автомобіля становить 111644,83 грн.

31.05.2021 року ОСОБА_1 подав Відповідачу 2 заяву про страхове відшкодування із дотриманням вимог ст.ст. 22, 28, 29, 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV щодо виплатити належного страхового відшкодування у розмірі, визначеному статтею 29 Закону №1961-IV, а саме - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, що згідно із висновком експерта від 25 травня 2021 року № СЕ-19/109-21/5167-АВ, становить 111 644,83 (сто одинадцять тисяч шістсот сорок чотири) грн. 83 коп.

Листом від 03.08.2021 року №15405/9121 АТ «СГ «ТАС» повідомив, що за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 документів щодо ДТП, що мала місце 22.03.22 року, виходячи із проведеного розрахунку належна сума страхового відшкодування складає 80415,24 грн., а саме: 152684,00 грн.-1500 грн.-70786,76 грн.=80415,24 грн. (152684,00 грн. - матеріальний збиток згідно Висновку експерта від 25.05.2021 №СЕ-19/109-21/5167-AB (складений на замовлення Позивача): 1500,00 грн. - франшиза, згідно Поліса; 70786,76 грн. - вартість автомобіля в пошкодженому стані згідно Висновку про вартість пошкодженого транспортного засобу від 24.06.2021 №18193 СОД ОСОБА_5 складений на замовлення АТ «СГ «ТАС»).

В даному листі АТ «СГ «ТАС» вказав, що сума страхового відшкодування визначена згідно п.2 ст.30 Закону №1961-IV.

05.08.2021 року кошти в розмірі 80415,24 грн. зараховані на розрахунковий рахунок позивача.

20 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з вимогою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в розмірі 74 783 грн. 96 коп., проте таке залишилось без відповідного реагування.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Крім того, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Слід врахувати, що відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092).

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Статтями 28 та 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Суд зауважує, що норми ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особі, яка завдала цю шкоду і застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п.22.1 ст.22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29); відповідно до пп. 32.4, 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке перебувало у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкодою, пов`язаною із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 30 цього Закону).

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

За змістом вказаної правової норми якщо пошкоджений ТЗ не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж ТЗ визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика).

Відповідно до п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України. Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним.

Надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам суд вважає висновок експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021 належним та достовірним доказом у справі та враховує, що сторонами процесу не зазначено про його неповноту або неясність, що свідчить про фактичну згоду з його результатами.

У поданому відзиві АТ «СГ «ТАС» жодним чином не спростовує наданого позивачем висновку експерта та не ставить його під сумнів. А відтак, оскільки висновок експерта є належним та допустимим доказом, що в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 77, 78 та 102 ЦПК України, у суду відсутні будь-які сумніви в його достовірності та об`єктивності.

Таким чином, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021 вартість матеріального збитку, який завданий власнику на дослідження КТЗ Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 152 684,00 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 306 946,02 грн, із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу-111644,83 грн.

Згідно висновку про вартість пошкодженого КТЗ №18193 ринкова вартість аварійного (несправного ) КТЗ складає 70768 грн. 76 коп.

Тобто, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ не перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, тому у цьому випадку розраховується ринкова вартість такого КТЗ.

Таким чином, згідно висновку експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021 вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням його зносу (111644,83грн.) менша за його ринкову вартість до ДТП (152684,00 грн.), що виключає визнання транспортного засобу фізично знищеним в розумінні ст. 30 Закону № 1961-IV.

Відтак, позивачу, у відповідності до приписів ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає до відшкодування 29 729 грн. 59 коп. як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників. Суд вважає правильним розрахунок з урахуванням виплаченої частини страхового відшкодування. (3 розрахунку 111644,83 грн. (витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу) - 1500,00 грн. (франшиза) - 80415,24 грн. (виплачена частина суми страхового відшкодування) = 29729,59 грн. (невиплачена частина страхового відшкодування). Даний розрахунок не спростований АТ «СГ «ТАС».

Покликання АТ «СГ «ТАС» на те, що вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу становить 306 946,02 грн, що значно перевищує вартість КТЗ до його пошкодження, а тому транспортний засіб є фізично знищеним і розрахунок з виплати страхового відшкодування грунтується на положеннях ст. 30 Закону № 1961-IV суд вважає помилковими, оскільки щоб вважати КТЗ фізично знищеним, чи якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, вартість відновлювального ремонту, саме з урахування коефіцієнта фізичного зносу, має перевищувати ринкову вартість транспортного засобу до його пошкодження.

Як встановлено судом та не зарепечується сторонами, Відповідач 2, виплатив позивачу, як потерпілій стороні, страхове відшкодування (80 415,24), сума якого менша, ніж сума коштів, яка підлягає до виплати в порядку виплати коштів відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до АТ «СГ «ТАС» слід задовольнити та стягнути з відповідача 2 в користь позивача 29 729 грн. 59 коп. страхового відшкодування.

Щодо вимог позовної заяви заявлених до винуватця ДТП ОСОБА_2 , то суд враховує таке.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019 справа №676/518/17).

Встановлено, що сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 80415,24 грн. Предметом спору до винної особи є стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Вартість матеріального збитку (152 684,00 грн) підтверджена висновком експерта №СЕ-19/109-21/5167/-АВ від 25.05.2021, який є належним доказом, та не спростовано відповідачами під час розгляду справи.

Тобто, позивачем доведено факт заподіяння транспортному засобу матеріальних збитків винними діями ОСОБА_7 на суму 42 539,17 грн. А оскільки вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_8 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини Відповідача 1, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_2 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди в сумі 152 684,00 грн. (вартістю завданого матеріального збитку) та отриманим страховим відшкодуванням в розмірі 110144,83 грн. (80415,24 сплаченого АТ «СГ «ТАС» та 29 729,59 грн. стягнутого).

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

У відповідності до п.12.1.ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи.

Відповідно до п. 36.6 ст. 36 цього Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як зазначалось вище, відповідно до полісу обов`язкового страхування №9422764 цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чинного на час вичнення ДТП, франшиза становить 1500 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 добровільно сума франшизи позивачу ОСОБА_1 виплачена не була.

Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідності до п.36.6 ст.36 Закону, саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що страховиком, у якого відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, страхове відшкодування виплачено за виключенням суми франшизи 1500,00 гривень, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача франшизи в розмірі 1500,00 гривень є обґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За складання судовим експертом висновку експерта від 25.05.2021 №CE- 19/109-21/5167-AB позивачем було сплачено 1015,20 грн., що підтверджується квитанцією .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, у відповідності до ст. 141 КПК України, з урахуванням обсягу заявлених позовних вимог, з відповідачів на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати в розмірі 1923,20 грн., тобто по 961 грн. 60 коп. з кожного.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 82, 89, 141, 263 - 265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 29 729 грн. 59 коп. суму страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 42 539 грн. 17 коп. матеріального збитку та 1500,00 грн. франшизи, разом 44039 грн. 17 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 961 грн. 60 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 961 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 08.07.2025.

Суддя М. В. Бакаїм