Справа № 305/1197/25
Провадження по справі №2-о/305/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безуханич Анастасія Василівна, заінтересована особа Богданська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту Спадкодавець). Протягом останнього періоду життя Спадкодавиці, у зв`язку з важким станом її здоров`я та потребою в постійному догляді, її син - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (далі по тексту - Заявник) проживав разом із нею, вів спільне господарство, піклувався про неї та здійснював необхідний догляд, хоча офіційно за цією адресою зареєстрований не був. Відповідно до заповіту від 17.06.2021 року, Спадкодавець заповіла все належне їй майно своєму синові - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 (РНОНМ: 236), та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ: 236). Заявнику було відомо про зміст заповіту, наявність якого він помилково вважав достатнім для прийняття спадщини, у зв`язку з чим не вчинив передбачених законом дій для прийняття спадщини після смерті матері. У березні 2025 року Заявник виявив оригінал заповіту в будинку за місцем проживання Спадкодавця. Отримавши юридичну консультацію, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 09.04.2025 року приватний нотаріус Маріна А.С. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі пропуску заявником строку для прийняття спадщини. У своїй постанові приватний нотаріус вказала, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцю необхідно звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та, у разі задоволення позовних вимог та набрання судовим рішенням законної сили, повторно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини у строки визначені у рішенні суду. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги спільне проживання зі Спадкодавцем до моменту її смерті, Заявник вважає себе таким, що прийняв спадщину в порядку, визначеному чинним законодавством. У зв`язку з цим, встановлення факту постійного проживання Заявника разом зі Спадкодавцем на момент відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки є підставою для визнання його таким, що прийняв спадщину відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищенаведене просить встановити факт, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка на момент своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, представник заявника ОСОБА_3 07.07.2025 надіслала суду заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити без участі заявника, заяву підтримує та просить таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Богданської сільської ради в судове засідання не з`явився, 04.07.2025 представник ради Штефура Є.О. подала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує щодо задоволення заяви.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06.07.2021 року.

Відповідно до заповіту від 17.06.2021 року, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно своєму синові - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі: житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з випискою з погосподарської книги села Розтоки (період 2016-2023 роки) за померлою ОСОБА_2 зареєстрований житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що підтверджено інформацією, наданою Богданською сільською радою №35 від 20.03.12025.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з відомостями у Єдиному демографічному реєстрі зареєстрований у АДРЕСА_2 , проте, як вбачається з довідки виконавчого комітету Богданської сільської ради №210 від 20.03.2025 та №211 від 20.03.2025, він проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у будинку АДРЕСА_1 .

Як зазначає заявник, протягом останнього періоду життя його матері ОСОБА_2 , він проживав разом з матір`ю, вів спільне господарство, піклувався про неї та здійснював необхідний догляд, у зв`язку з важким станом її здоров`я та потребою в постійному догляді.

Після смерті матері він як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Маріни А.С. із заявою про видачу йому свідоцтва про прийняття спадщини, але 09.04.2025 року нотаріус надав йому відповідь, в якій зазначив про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі пропуску заявником строку для прийняття спадщини та вказав, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцю необхідно звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та, у разі задоволення позовних вимог та набрання судовим рішенням законної сили, повторно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини у строки визначені у рішенні суду.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 зумовлене тим, що ОСОБА_1 зареєстрований за іншою адресою - АДРЕСА_2 , що позбавляє його скористатися своїм правом на отримання спадкового майна як спадкоємець за заповітом.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №80778565 від 09.04.2025 слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалася. Водночас матеріали справи містять дані про те, що крім заявника ОСОБА_1 , з нині померлою ОСОБА_2 ніхто інший не проживав та не був зареєстрований, що є підтвердженням того, що спору стосовно спадкового майна, що належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає.

Отже, встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 на момент смерті останньої необхідне заявнику, оскільки наявність розбіжностей у реєстрації місця проживання позбавляє його можливості скористатися своїм законним правом на спадкове майно, іншого правового механізму, окрім як встановлення факту спального проживання заявника зі спадкодавцем на момент смерті, немає, оскільки наразі закінчився строк для подання заяви про прийняття спадщини, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ;) на час відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), яка на момент своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е.Ємчук