Справа№592/1727/25
Провадження №2/592/1139/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Алфімової І. В. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Сумська міська державна нотаріальна контора, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за ним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер :21:013:0048, наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємицею якої згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.1995 року була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 09 год. 30 хв. 19 березня 2025 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 22 квітня 2025 року та витребувано у Сумському обласному державному нотаріальному архіві належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до пункту № 12 засад використання автоматизованої системи документообігу Ковпаківського районного суду м. Суми та п. 2.3.43 положення про автоматизовану систему документообігу суду та рішення зборів суддів Ковпаківського районного суду міста Суми від 02.05.2025 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 592/1727/25 (провадження № 2/592/1139/25) у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2025 року суддею в справі призначено/обрано системою автоматизованого розподілу Ігор Геннадійович Бичков.

02.06.2025 року справу новопризначеним складом суду призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 09:15 год. 20.06.2025 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.06.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2025 року на 13 годину 00 хвилин.

27.02.2025 року від представника відповідача Виконавчого комітету Сумської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначено, що позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , згідно рішення Ковпарівського районного суду м. Суми від 05.09.1995 року спадкоємицею після її смерті є ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила її та померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем на все належне їй за життя майно, після її смерті став ОСОБА_7 - батько позивача та ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, після його смерті шляхом володіння ощадкнижками померлого позивач прийняв спадщину. 14.06.1996 року на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_7 , з якого вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . В серпні 2024 року позивач звернувся до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , проте йому було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель. Статтею 1220 Цивільного кодексу України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснив, що за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку». Декретом Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15/92 «Про приватизацію земельних ділянок» було встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 3.1 роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. При вирішенні зазначеної категорії справ, визнають право власності на будинок у порядку спадкування здійснювалось за наявності таких документів: виписок із по господарських книг про те, що будинок належав спадкодавцеві; технічного паспорту на будинок; висновку спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних, протипожежних вимог; рішення ради та договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва будинку; відмови виконкому місцевої ради в оформленні права власності; постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. При розгляді справи просили суд врахувати вищенаведену судову практику і прийняти законне та обґрунтоване рішення суду не порушуючи прав та законних інтересів інших осіб.

03.07.2025 року до початку судового засідання від представника ОСОБА_1 адвоката Мачули А.А., до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відзиви на позовну заяву ОСОБА_1 , просили суд розгляд справи провести без участі представника Виконавчого комітету Сумської міської ради.

Представник третьої особи Сумської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Представник третьої особи П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надіслали до суду заяву в якій просили суд слухати справу без участі їх представників.

Суд, дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с. 18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер :21:013:0048, наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , діючи через свого представника ОСОБА_8 , що діє на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Нагорною Н.В. від 26 вересня 2024 року за № 8533, виданої від імені ОСОБА_1 , в серпні 2024 року звернувся до Сумської міської державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини на свого довірителя після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який спадщину фактично прийняв, але за життя її юридично не оформив (а.с. 16).

Постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори від 05.12.2024 № 4300/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище згадувану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку та враховуючи наявні суперечності у зазначених спадкових справах (а.с. 14-15).

Згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.1995 року встановлено факт прийняття в спадщину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 після смерті її матері ОСОБА_4 . Встановлено факт прийняття в спадщину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 після смерті його матері ОСОБА_5 (а.с. 55).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , спадкоємицею якої згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.1995 року була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкоємцем останньої був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав також не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер :21:013:0048, наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємицею якої згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.1995 року була ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але своїх спадкових прав не оформив та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якого є позивач ОСОБА_1 .

16.04.2025 року на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від Сумського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданої Другою Сумською державною нотаріальною конторою (а.с. 87-96).

Згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , була її донька - ОСОБА_9 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкоємцем якої був її син - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 , який спадщину прийняв шляхом володіння ощадкнижками на ім`я померлого. Інші спадкоємці ОСОБА_9 - сини: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які спадщину не прийняли, одержувати не бажають, про що повідомили Другу Сумську державну нотаріальну контору заявами від 05.06.1996 року.

14 червня 1996 року на ім`я ОСОБА_1 державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори за реєстровими №№ 1-1470, 1-1472 були видані: Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади в АТ «Ощадбанк».

10.03.2025 року на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 557/1994 заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 (а.с. 59-67).

З вказаної спадкової справи справи вбачається, що останнім місцем проживання ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 було: АДРЕСА_3 . За заявою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на ім`я ОСОБА_10 державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №5с-129 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадкове майно, на яке спадкоємець просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом, складається із земельної ділянки загальною площею 0,0848 га, кадастровий номер :21:013:0048, наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно з Архівним витягом із рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 19.08.1993 № 533 «Про передачу в приватну власність земельних ділянок», виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради 15.07.2024 № 1299 була передана у приватну власність ОСОБА_5 (а.с 17).

До 2009 року документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку незалежно від способу набуття власником такого права, виступав виключно Державний акт.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 05.03.2009 року № 1066-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» відбувалося спрощення процедури переходу права власності на земельну ділянку, із земель приватної форми власності. Вказаним Законом України було внесено зміни у статтю 126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в частині визначення документів, якими може посвідчуватись право власності на землю. Такими документами ЗК України визнав: державний акт про право власності на земельну ділянку; цивільно-правову угоду щодо відчуження земельної ділянки, укладену в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтво про право на спадщину. В той же час державний акт, що посвідчував виникнення такої земельної ділянки, залишався документом, який мав супроводжувати земельну ділянку протягом всього часу її існування.

З 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку, при її формуванні, посвідчується на загальних засадах посвідчення права власності на об`єкти нерухомого і майна, тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, рішень судів, що набрали законної сили, тощо.

Спадкоємець, ОСОБА_1 , документів, що підтверджують право власності на вищевказану земельну ділянку не надав.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядку), свідоцтво про право на спадщину видається тільки за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно з підпунктами 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні (пункт 2 глава 7 розділ І Порядку).

Крім того, враховуючи наявні суперечності у зазначених вище спадкових справах, не вбачається за можливе вчинення нотаріальної дії, а саме видача свідоцтва про право на спадщину за законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 5, 49, 68 Закону України «Про нотаріат», главою 13 розділу 1 Порядку, підпунктами 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку, Сумська міська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 0,09 га, кадастровий номер :21:013:0048, наданої для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , спадкоємцем якої згідно рішення Ковпаківського районного м. Суми суду від 05 вересня 1995 року - ОСОБА_9 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав і померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав і помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем якого є ОСОБА_1 .

Таким чином, звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є єдиним способом захисту прав позивача, оскільки нотаріальним органом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку, а також через неможливість врегулювання суперечностей у спадкових справах без судового втручання. У зв`язку з цим, звернення до суду є необхідним для підтвердження прав Позивача на спадщину та захисту його законних інтересів.

Так, позивач є законним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , який спадкував майно своєї матері ОСОБА_5 . Остання, у свою чергу, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , але не встигла оформити права на земельну ділянку. Спадкоємці ОСОБА_5 (її сини ОСОБА_12 і ОСОБА_13 ) відмовилися від спадщини згідно з їхніми заявами, поданими до Другої Сумської державної нотаріальної контори у 1996 році. Таким чином, Позивач ( ОСОБА_1 ) є єдиним законним спадкоємцем спадкової лінії по лінії батька - ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину шляхом володіння ощадними книжками на ім`я померлого батька та користування іншим майном спадкової маси, включаючи житловий будинок, розташований на даній земельній ділянці, має на нього свідоцтво про право на спадщину за законом. Його спадкові права підтверджуються документами, виданими нотаріусом у 1996 році, що відповідає нормам статті 1268 ЦК України про прийняття спадщини.

Спадщина після ОСОБА_5 відкрилась 1993 року, а після ОСОБА_3 1995 року, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 , а тому до спірних правовідносин пов`язаних із спадкуванням його майна, мають застосовуватись норми ЦК УРСР 1963 року (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Позивач є спадкоємцем батька, ОСОБА_3 , який є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка в свою чергу, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , але не встигла оформити права на земельну ділянку за життя.

Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до Сумської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлого батька, проте отримав відмову у зв`язку з відсутністю у спадкоємця, ОСОБА_3 , документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку та враховуючи наявні суперечності у зазначених спадкових справах.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Як роз`яснено у п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавства, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на момент виникнення правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як стверджується п. 2 ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 05 вересня 1995 року у справі № 2-1123/1995, встановлений факт прийняття спадщини по спадщині домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_5 після смерті її матері - ОСОБА_4 , встановлений факт прийняття спадщини по спадщині домоволодіння АДРЕСА_4 ОСОБА_3 після смерті його матері - ОСОБА_5 (а.с. 55).

Як встановлено судом, та, підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину законом (наявних в матеріалах спадкової справи, копії якої надані Сумським обласним державним нотаріальним архівом), виданим Другою Сумською державною нотаріальною конторою 14 червня 1996 року, згідно якого ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається з жилого будинку, жила площа якого 36,45 кв.м. з надвірними господарчими та побутовими будівлям: огорожа № 1-3, розташованого в АДРЕСА_5 , що належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно договору купівлі продажу, посвідченого СНК від 22.V.1947 р. № 5954, зареєстрованого в Сумському БТІ 10.12.1949 р. №1012, спадкоємцем після смерті якої була її дочка - ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла згідно Рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 05 вересня 1995 року у справі № 2-1123/1995, але юридичних своїх спадкових справ не переоформила і померла, а спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_3 , який також спадщину фактично прийняв, але юридично своїх прав не оформив і помер (а.с.87-95).

Щодо розбіжності в прізвищах ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , то даній розбіжності надана правова оцінка в Рішенні Ковпаківського райсуду м. Суми від 05 вересня 1995 року у справі № 2-1123/1995, в якому вказується: «З копії договору купівлі продажу № 5954 від 22.05.1947 року прослідковується, що ОСОБА_4 придбала будинок по АДРЕСА_4 і згідно довідки Сумського ООБТІ цей будинок рахується за нею на праві власності. Згідно копії рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 24.12.1981 рокудоговір купівлі продажу від 22.05.1947 р., свідоцтва про смерть на ім`я ОСОБА_4 належали ОСОБА_4 , а також ОСОБА_14 являлась матір`ю ОСОБА_5 (а.с. 55).

Таким чином, позивач є спадкоємцем батька, ОСОБА_3 , який є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , який також спадщину фактично прийняв, але юридично своїх прав не оформив і помер.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інші спадкоємці, які з часу відкриття спадщини у 1995 році вчинили дії, що свідчать про прийняття цієї спадщини відсутні: в матеріалах спадкової справи наданої Сумським обласним державним нотаріальним архівом заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , виданої Другою Сумською державною нотаріальною конторою 14.06.1996 за р. №№ І-1470, І-1472, наявні заяви від 05.06.1996 року синів ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ), зі змісту яких вони не претендують на прийняття спадщини після її смерті, не вступали в права спадкування і вступати шляхом звернення до суду щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини не мають наміру.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Пунктом 3.5. роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/13, визначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно Архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 19.08.93 № 533 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок», наданого позивачу архівним відділом Сумської міської ради 15.07.2024 р. з вих. № 1299, вбачається передача у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в межах норм, площею 0,09 (га) за адресою в АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листом від 20.04.2023 року № О-793/06.01-21 підтверджено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , площею 0,09 га рішенням Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 19.08.1993 № 533 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» (пункт 27 додаток № 1) була передана у приватну власність ОСОБА_5 . Додатково було роз`яснено, що пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року визначено, що рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Виходячи з викладеного та враховуючи те, що земельна ділянка за вказаною адресою вже була передана із земель комунальної власності у приватну власність громадян, Сумська міська рада не має правових підстав для повторного надання земельної ділянки у приватну власність. З цієї причини технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 та надання земельної ділянки у власність площею 0,0848 га, кадастровий номер :21:013:0048 не підлягає затвердженню.

Відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 24.09.2024 р. № Н-1386/0.99,4-1354/36-24 повідомлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_5 не видавався, в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю відомості не зареєстровані. Додатково роз`яснено, що з 01.01.2013 року реєстрація права власності чи права користування на земельні ділянки (включаючи оренду, суперфіцій, суперфіцій, емфітевзис і т. д.) проводить Державна реєстраційна служба України, яка адмініструє Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 24.09.2024 р. № Н-1385/0.99,4-1355/36-24 повідомлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_3 не видавався, в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю відомості не зареєстровані. Додатково роз`яснено, що з 01.01.2013 року реєстрація права власності чи права користування на земельні ділянки (включаючи оренду, суперфіцій, суперфіцій, емфітевзис і т. д.) проводить Державна реєстраційна служба України, яка адмініструє Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Тому документом, що підтверджує право власності, є копія Рішення Виконавчого комітету Сумської міської Ради народних депутатів від 19.08.1993 № 533 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок» (пункт 27 додаток № 1) про передачу у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель в межах норм, площею 0,09 (га) за адресою в АДРЕСА_2 , на яку за заявою позивача на замовлення виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 та площею 0,0848 га, та присвоєно кадастровий номер :21:013:0048.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року виданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовні провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4/-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7«Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Враховуючи наведене та те, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після матері - ОСОБА_9 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті її матері - ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) згідно рішення Ковпаківського районного м. Суми суду від 05 вересня 1995 року, та на основі з`ясованих обставин, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Сумська міська державна нотаріальна контора, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2,12,13,76-81,137,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа - Сумська міська державна нотаріальна контора, П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0848 га, з кадастровим номером :21:013:0048, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , але фактично прийняв спадщину, проте але не оформив своїх спадкових прав після матері - ОСОБА_9 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав після смерті її матері - ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) згідно Рішення Ковпаківського районного м. Суми суду від 05 вересня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя І.Г. Бичков