Справа № 2-2335/10
Номер провадження 6/404/94/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Фортечний районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого: судді Петрова Р.І.,

при секретарі: Новожиловій З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», боржник: ОСОБА_1 , правонаступник боржника: ОСОБА_2 , про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни боржника його правонаступником, по цивільній справі за позовом прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2025 року до суду Фортечного районного суду міста Кропивницького надійшла заява представника АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Васюти К.С. про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни боржника ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що на виконанні у Фортечному ВДВС у місті Кропивницькому ПМУ МЮ перебуває виконавче провадження № 49638682 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2335, виданого 23.06.2010 року Кіровським раи?онним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості у солідарному порядку із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державнии? експортно-імпортнии? банк Украі?ни» в розмірі 92 025,91 доларів США. При виконанні виконавчого документа ВАТ «Державнии? експортно-імпортнии? банк Украі?ни» стало відомо, що ОСОБА_1 помер. При цьому державним виконавцем у рамках виконавчого провадження сформовано витяги відносно сімеи?ного стану померлого ОСОБА_1 , а також наявності у останнього дітей, внаслідок чого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвано 22.02.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, оскільки в даному випадку у боржника ОСОБА_1 наявне єдине житло у праві спільної часткової власності із сином ОСОБА_2 , то останній виступає спадкоємцем боржника, оскільки він не подав до нотаріальної контори відмови від отримання спадку і прийняв спадщину за фактичним місцем проживання і спільної власності на нерухоме майно.

В судове засідання представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» Васюта К.С. не з`явилась, на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої остання просила розгляд заяви здійснювати у її відсутність.

Правонаступник боржника - ОСОБА_2 та його представник адвокат Міхальова В.В. в судове засідання також не з`явились. Від представника правонаступника боржника через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої остання просила розгляд заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні здійснювати у її відсутність, а також за відсутності ОСОБА_2 , разом з тим заперечила проти її задоволення. При цьому, в матеріалах справи містяться письмові заперечення, за змістом яких представник ОСОБА_2 , серед іншого, наголошує на тому, що, ОСОБА_1 є поручителем за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді та ОСОБА_3 , при цьому спадкування обов`язків за договором поруки є неможливим, що виключає можливість правонаступництва у вказаних правовідносинах.

Дослідивши матеріали справи, заяву з долученими до неї документами, а також письмові заперечення представника правонаступника боржника, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що 16.11.2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір (а.с. 5-12, т. 1). 3 метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов`язань за вказаним кредитним договором 16.11.2009 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді та ОСОБА_1 укладено договір поруки (а.с. 13, т. 1).

В подальшому прокурор Кіровського району м. Кіровограда звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 92025,91 дол. США (а.с. 1-4, т. 1).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2010 року у справі № 2-2335/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м. Кіровограді заборгованість за кредитним договором в розмірі 92025,91 дол. США (а.с. 87-90, т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 12.01.2011 року рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2010 року змінено, зокрема стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість в розмірі 85497,79 дол. США та 51813,69 грн. пені (а.с. 190-192, т. 1).

На виконання рішення Кіровським районним судом м. Кіровограда були видані виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором.

17.12.2015 року Державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2335 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості в розмірі 92025,91 дол. США (а.с. 112, т. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 помер (а.с. 24-25, т. 2), у зв`язку з чим 16.02.2024 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження із примусового виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 135, т. 2).

В подальшому, 29.01.2025 року постановою в.о. начальника Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому вищевказана постанова про закінчення виконавчого провадження була скасована (а.с. 151, т. 2).

07.02.2025 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 із претензією кредитора до спадкоємців померлого поручителя (солідарного боржника за рішенням суду) ОСОБА_1 (а.с. 66-67, т. 2).

20.02.2025 року Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 2 повідомила ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про відсутність відомостей про спадкоємців боржника ОСОБА_1 (а.с. 82, т. 2).

У відповідь на лист ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 24.03.2025 року державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який розірвано 22.02.2010 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_2 (а.с. 143-147, т. 2). При цьому відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у боржника ОСОБА_1 наявне єдине житло у праві спільної часткової власності із сином ОСОБА_2 (а.с. 14, т. 2).

У зв`язку з викладеним представник АТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулась до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни боржника ОСОБА_1 його правонаступником (спадкоємцем) ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1273 ЦПК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину необхідно встановити, що: такий спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не подав нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про відмову від прийняття спадщини.

Так, як встановлено судом відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, у боржника ОСОБА_1 наявне єдине житло у праві спільної часткової власності із сином ОСОБА_2 , розташоване по АДРЕСА_1 .

У відповідь на запити Фортечного районного суду м. Кропивницького про надання відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Відділом реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради повідомлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований по АДРЕСА_1 , після чого 01.09.2023 року був знятий із зареєстрованого місця проживання у зв`язку зі смертю. При цьому ОСОБА_2 також є зареєстрованим по АДРЕСА_1 , з 03.05.2010 року по теперішній час.

Аналогічно, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, місцем проживання ОСОБА_1 значиться саме АДРЕСА_1 .

Більше того, в судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Міхальова В.В. повідомила, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не оспорює вказані обставини.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів спадкової справи, витребуваної судом за клопотанням представника АТ «Державний експортно-імпортний банк України», ОСОБА_2 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

При цьому, суд зауважує, що відсутність у ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину в жодному випадку не свідчить про неприйняття ним спадщини. Так, законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками. Спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право звернутися із заявою про одержання свідоцтва у будь-який час після прийняття спадщини. Оформлення свідоцтва є правом, а не обов`язком спадкоємців. Факт неоформлення спадкових прав не тягне за собою втрату права на спадкове майно, якщо воно було прийнято у встановлений законом строк і встановленим законом способом, а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 903/565/16 та від 16.01.2019 року у справі № 920/566/16.

З огляду на викладене, суд констатує, що ОСОБА_2 є таким, що прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до положень ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво у цивільних (матеріальних) правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. На правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони, тобто перевірити наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 є поручителем за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Державнии? експортно-імпортнии? банк Украі?ни» та ОСОБА_3 .

Виходячи з положень ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до п. 25, п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором. У разі смерті поручителя (крім випадків майнової поруки), враховуючи положення ст. 607, ч. 1 ст. 608 ЦК України, а також сутності поруки як особистого зобов`язання відповідати за належне виконання основного зобов`язання, спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором. (Аналогічні висновки викладені і у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі № 639/9510/14-ц (провадження № 61-17605ск18) від 03.07.2019 року).

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства та усталену судову практику, суд приходить до висновку про те, що порука припиняється зі смертю поручителя, а тому кредитор не має права на пред`явлення вимог до його спадкоємців. Вказане випливає із сутності поруки як особистого зобов`язання, оскільки спадкоємці не є сторонами договору поруки та не висловлювали згоди на взяття на себе відповідальності за виконання основного зобов`язання боржника.

При цьому, на переконання суду, неможливість спадкування обов`язків за договором поруки стосується як випадків, коли смерть поручителя настала на стадії судового розгляду, так і у випадках, коли вказані обставини виникли в ході виконання судового рішення про стягнення з поручителя заборгованості.

Зазначене обумовлене тим, що виконавче провадження являє собою стадію судового провадження, а його сторони є учасниками справи. Саме тому у випадку, якщо на стадії виконання рішення суду виникає питання процесуального правонаступництва, заміна сторони у виконавчому провадженні автоматично передбачає також і заміну відповідного учасника справи.

Аналогічні висновки сформовані у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду по справі № 2-700/10 (провадження № 61-13884св19) від 04.08.2021 року, відповідно до якої, оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи. Встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що питання можливості заміни померлого поручителя його правонаступником на стадії виконання рішення суду неодноразово було предметом судового розгляду судів різних інстанцій. Зокрема, колегія суддів Одеського апеляційного суду у постанові від 26.11.2024 року по справі № 509/1087/24 аналогічно прийшла до висновку про неможливість спадкування обов`язків за договором поруки та відмовила у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні. Більше того колегія суддів відхилила як безпідставні та такі, що ґрунтуються на суб`єктивному та хибному тлумаченні скаржником норм права, доводи останнього про те, що вирішальне значення під час вирішення питання про заміну особи на правонаступника є набуття такою особою статусу боржника у виконавчому провадженні, а не його статус поручителя, із чим погоджується і суд при здійсненні розгляду заяви у даному провадженні.

Таким чином, неможливість спадкування обов`язків за договором поруки призводить до відсутності підстав для заміни ОСОБА_1 правонаступником як учасника справи, що в свою чергу зумовлює неможливість його заміни і як боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи викладене, оскільки, як встановлено судом, договір поруки не відноситься до такого типу договорів, обов`язки за яким підлягають спадкуванню і припиняють свою дію в момент смерті поручителя, зважаючи на те, що спадкоємці поручителя не є солідарними боржниками за кредитним договором, суд приходить до висновку про те, що вимоги АТ «Державний експортно-імпортний банк України» про заміну боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні на його правонаступника ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 354, 355, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.07.2025 року.

Суддя Фортечного районного

суду міста Кропивницького Петров Р.І.