Провадження № 22-ц/801/1267/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач: Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 рокуСправа № 127/34453/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Ковальчука О. В., Панасюка О. С.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Вохмінової О. С. в м. Вінниці, дата складення повного судового рішення 28 березня 2025 року, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2024 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шевчук О. В., подала до Вінницького міського суду Вінницької області позов до Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради про визнання правочину недійсним.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15 травня 2008 року між Управлінням комунального господарства, благоустрою Вінницької міської ради та позивачкою був укладений Договір на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника (надалі Договір), за умовами якого сторони домовились про комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту землекористування виконавця відповідно до державного акту від 13 травня 2008 року серії ЯЖ № 265411, що розташована в м. Вінниці, вул. Івана Богуна, б/н. Позивачка як виконавець зобов`язалась проводити роботи: щоденно прибирати територію благоустрою від випадкового сміття; зберегти зелені насадження та інші об`єкти озеленення; провести додаткове озеленення, посадку декоративних дерев та благоустроїти територію; у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка знаходиться в прибережно-захисній смузі водного об`єкту, передбачити додаткові заходи по недопущенню її забруднення, винос в натуру меж; здійснити благоустрій території відповідно до проєкту, погодженого в установленому порядку з розміщенням елементів благоустрою, малих архітектурних форм некапітального типу, без права капітального будівництва; земельна ділянка має використовуватись під благоустрій, як зелена зона, а також під сінокосіння (п.1.2 договору). Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2033 року. В разі відсутності (за місяць до кінця договору) заяви від будь-якої сторони про перегляд умов договору термін автоматично продовжується на наступний термін (п.4.1 договору).

Впродовж всього часу, починаючи з 2008 року позивачка належним чином, якісно виконувала умови договору, в т.ч. прибирала сміття, провела додаткове озеленення, не допускала забруднення, виконувала інші роботи.

24 вересня 2024 року представник позивача отримала копію листа Департаменту комунального господарства та благоустрою від 08 серпня 2024 року з повідомленням її про розірвання договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника, укладеного 15 травня 2008 року між Управлінням комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради та ОСОБА_1 з підстав порушення нею п. 5 1 договору, що підтверджено актом обстеження земельної ділянки Вінницької територіальної громади від 25 травня 2021 року № 59, протоколом про адміністративне правопорушення від 08 липня 2021 року та постановою адміністративної комісії Вінницької міської ради від 16 липня 2021 року № 352.

Однак обстеження земельної ділянки було проведено у відсутності позивачки, акт складений у її відсутності, що не відповідає вимогам Тимчасового Порядку проведення обстежень земель Вінницької міської територіальної громади, затвердженого рішенням ВМР від 28 серпня 2020 року № 2378. Крім того, постанова про накладення стягнення не була вручена ОСОБА_1 , що позбавило її права на оскарження.

Враховуючи вище наведені обставини, позивачка просила визнати недійсним правочин щодо одностороннього припинення Департаментом комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника від 15.05.2008 року, укладеного між Управлінням комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради та ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року позов задоволено: визнано недійсним правочин щодо одностороннього припинення Департаментом комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника від 15 травня 2008 року, укладеного між Управлінням комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради та ОСОБА_1 ; стягнуто з Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у матеріалах справи відсутні належні докази, які підтверджували б вчинення ОСОБА_1 дій щодо неякісного та несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань по договору систематично (два і більше разів). Жодного акту на порушення ОСОБА_1 п. 1.2 договору відповідачем не надано.

Твердження відповідача і посилання на те, що ОСОБА_1 самовільно огородила територію благоустрою парканом і користується земельною ділянкою комунальної власності, площею 0,3763 га, тим самим порушила п. 5.1 договору, також суд не може прийняти до уваги як підставу для розірвання договору в односторонньому порядку, оскільки ані договір, ані чинне законодавство не наділяють відповідача правом у такому випадку достроково розривати договір.

В матеріалах справи взагалі відсутні докази технічних характеристик, визначених меж, проєкту ділянки, яка підлягала благоустрою по договору від 15 травня 2008 року.

При вирішенні даної справи суд приймає до уваги обставини, встановлені Вінницьким апеляційним судом при розгляді справи № 127/20039/21 за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Судом апеляційної інстанції було встановлено, що обстеження земельної ділянки було проведено без участі ОСОБА_1 . Підтвердження про належне повідомлення ОСОБА_1 щодо проведення даного заходу позивачем не надано. Натомість згідно копій зворотних повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_1 отримала повідомлення про проведення обстеження земельної ділянки 28 травня 2021 року, тоді як саме обстеження було проведено 25 травня 2021 року.

Не погодившись із прийняти рішенням, 25 квітня 2025 року Департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд невірно встановив обставини справи. Департаментом земельних ресурсів Вінницької міської ради 25 травня 2021 року проведено обстеження комунальної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , поруч із будинком АДРЕСА_2 та встановлено, що гр. ОСОБА_1 використовує комунальну ділянку площею 0,3717 га в т.ч. площею 0,3654 га із земель в межах прибережної захисної смуги р. Південний Буг, за відсутності рішення Вінницької міської ради про передачу її у власність або надання в користування (оренду) і за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки. За результатами обстеження складено акт № 59 від 25 травня 2021 року та на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу від 31 травня 2024 року № 37-00-010-3751 про звільнення комунальних земель шляхом демонтажу огорожі та приведення земельної ділянки в придатний для подальшого використання стан. Під час обстеження спірного елементу благоустрою встановлено, що зазначена територія використовується виключно ОСОБА_1 , оскільки немає жодного вільного доступу до земельної ділянки, окрім як через вхід на територію через ділянки належні ОСОБА_1 на праві власності так як територія огороджена цільним металевим парканом та бетонному фундаменті. Відповідач акцентує, що ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою без будь-яких дозвільних документів (договору оренди/правовстановлюючих документів), обмежуючи реалізацію права мешканців територіальної громади отримувати вільний доступ до води та безпосереднього елементу благоустрою.

12 травня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Шевчук О. В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні.

Основними доводами відзиву є те, що Департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради здійснюючи контроль за виконання договору, жодного разу не звертався до ОСОБА_1 з вимогою усунення недоліків, що свідчить про відсутність таких недоліків та претензій зі сторони відповідача. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 неякісно чи несвоєчасно виконувала договірні зобов`язання і що таке невиконання носить систематичний характер (два і більше рази).

Дії відповідача по розірванню договору в односторонньому порядку листом, за підписом директора Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради не грунтуються на вимога законодавства.

Рішенням Вінницької міської ради від 24 червня 2022 року № 1102 «Про внесення змін до Положення про департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради та затвердження його в новій редакції» затверджено нову редакцію Положення про департамент комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради (далі- положення). Відповідно до п.8.2.4. Положення директор департаменту видає в межах своєї компетенції накази, контролює їх виконання. Отже, формою прийняття департаментом рішень є наказ директора департаменту. Однак, Департамент, як виконавчий орган, не приймав рішення про одностороннє розірвання Договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій та території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника від 15 травня 2008 року у формі наказу, що засвідчено відзивом на позовну заяву. Таким чином, лист від 08 серпня 2024 року за вих. № 19/00/006/153647 не є належною формою управлінського рішення та не відповідає вимогам закону.

11 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук О. В. подала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти, у зв`язку з перебуванням у відпустці (а.с. 141, 143).

02 липня 2025 року адвокат Шевчук О. В. подала заяву, в якій вказала, що відповідно до договору від 01 липня 2025 року сторони розірвали Договір про надання правничої допомоги від 21 червня 2024 року, тому з 01 липня 2025 року вона не надає правничу допомогу та не представляє інтереси ОСОБА_1 (а. с. 152).

02 липня 2025 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить відкласти розгляд справи, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, лист непрацездатності зобов`язалася надати в інше судове засідання, а також вказала, що вона розірвала договір з адвокатом Шевчук О. В. (а.с. 157).

Вирішуючи клопотання про відкладення справи, апеляційний суд виснує, що воно задоволенню не підлягає, з огляду на таке: розгляд справи, який був призначений на 12 червня 2025 року о 14 годині 40 хвилин було відкладено за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Шевчук О. В., у зв`язку з перебування її у відпустці, на 03 липня 2025 року о 14 годині 20 хвилин. Відповідно до частини першої статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, у зв`язку з тим, що апеляційне провадження у даній справі відкрито 05 травня 2025 року (а. с. 119), а строк розгляду справи в суді апеляційної інстанції закінчується 04 липня 2025 року, тому з метою недопущення порушення строку апеляційного розгляду, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення справи слід відмовити.

Представник Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради Кріпак О. М. будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явилася, будь-яких клопотань про відкладення розгляду до суду не надсилала.

За таких обставин, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином (ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає вимогам закону.

По справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-15.05.2008 року між Управлінням комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради в особі начальника управління Корольчука І.С. (управління) та ОСОБА_1 (виконавець) був укладений договір на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника (а.с.7), у відповідності до якого:

- сторони домовились про комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування виконавця відповідно до державного акту від 13.05.2008 року серії ЯЖ № 265410 та державного акту від 13.05. серії ЯЖ № 265411, що в м. Вінниці, вул. І. Богуна, біля буд. б/н. (п.1.1).

Площа зазначеної прилеглої території, координати, розміри у договорі не зазначені.

-згідно п.1.2 договору управління доручає, а виконавець приймає до виконання доручені роботи: щоденне прибирання території благоустрою від випадкового сміття, збереження зелених насаджень та інших об`єктів озеленення; проведення додаткового озеленення, посадки декоративних дерев та благоустрій території у зв`язку тим, що дана земельна ділянка знаходиться у прибережно-захисній смузі водного об`єкту, передбачити додаткові заходи по недопущенню її забруднення, винос в натуру меж; здійснення благоустрою території відповідно до проєкту, погодженого в установленому порядку, з розміщенням елементів благоустрою, малих архітектурних форм некапітального типу, без права капітального будівництва; земельна ділянка має використовуватись під благоустрій, як зелена зона; земельна ділянка може використовуватись під сінокосіння.

-виконавець Савицька Л.А. зобов`язалась здійснювати постійне прибирання зеленої зони та інші роботи, визначені цим договором, у термін, визначений замовником (п.п.2.1., 2.2).

-виконавець зобов`язалась виконувати доручені управлінням роботи з відповідною якістю та за власні кошти (п.3.1).

-згідно п.4.1, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2033 року. У разі відсутності (за місяць до кінця дії договору) заяви від будь-якої сторони про перегляд умов договору, термін автоматично продовжується на наступний термін.

-згідно п. 5.1 договору у разі неякісного та несвоєчасного виконання виконавцем взятих на себе зобов`язань по даному договору систематично (два і більше рази), управління має право на розірвання даного договору в односторонньому порядку у встановленому законом порядку.

-сторонами у п.6.2 договору визначено, що всі ймовірні претензії за даним договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 5 днів з моменту отримання претензії.

- сторонами погоджено, що умови даного договору можуть бути змінені за їх взаємною згодою з обов`язковим складанням письмового документу (п.7.1). Жодна із сторін не має права передавати свої права за даним договором третій стороні без письмової згоди іншої сторони (п.7.2).

- 08.08.2024 року на адресу ОСОБА_1 був направлений лист № 19/88/006/153647, згідно якого Департамент повідомив про розірвання укладеного 15.05.2008 року договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника на підставі п. 5.1 договору (а.с.8).

Крім іншого, в листі вказано, що у ОСОБА_1 «на праві власності перебувають ділянки з кадастровим номером :02:012:0034, площею 0,0541 га та :02:012:0035, площею 0,0571 га. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0, 3763 га.

Самовільно зайнята ділянка безпосередньо прилягає до території, що належить позивачці на праві власності та конструктивно з`єднана з нею огорожею, утворює собою закриту територію. Договір на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування не дає права огороджувати земельну ділянку металевим парканом на бетонному фундаменті та обмежувати доступ до води і використовувати лише у власних цілях.

Вищезазначені обставини підтверджені актом обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади № 59 від 25.05.2021 року(копія Акту на а.с.34), протоколом про адміністративне правопорушення від 08.07.2021 року та постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР № 352 від 16.07.2021 року (копія на а.с.35-36).

Керуючись ст. 651 ч. 3 ЦК України, рішення про припинення договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника від 15.05.2008 року прийнято з урахуванням порушення ОСОБА_1 Земельного кодексу України (ч. 4 ст. 59, ч. 5 ст. 61, ч. 4 ст. 83, п. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 123, 125, 126), ЗУ «Про благоустрій населених пунктів (ч. 4 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 21)»

-копія Акту обстеження земельної ділянки від 25.05.2021 року на а.с.34;

- копія протоколу про адміністративне правопорушення від 08.07.2021 року та копія постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР № 352 від 16.07.2021 року на а.с.35-36.

- в серпні 2021 року Вінницька міська рада зверталася до суду із позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, загальною площею 0,3717 га, в тому числі 0,3564 га із земель в межах прибережної захисної смуги річки Південний Буг, шляхом огородження парканом (справа № 127/20039/21). Постановою Вінницького апеляційного суду від 19.01.2022 року скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 листопада 2021 року та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а. с. 9 -11).

Між сторонами виник спір про дострокове одностороннє припинення договірних відносин.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В справі що розглядається згідно п. 5.1 Договору, у разі неякісного та несвоєчасного виконання виконавцем взятих на себе зобов`язань по даному договору систематично (два і більше рази), управління має право на розірвання даного договору в односторонньому порядку у встановленому законом порядку.

Тобто сторони в Договір погодили право на одностороннє його розірвання за умови систематичного (два і більше рази) неякісного та несвоєчасного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по даному договору

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Односторонню відмову від договору у випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин.

08 серпня 2024 року на адресу ОСОБА_1 був направлений лист № 19/88/006/153647, згідно якого Департамент повідомив про розірвання укладеного 15 травня 2008 року договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування замовника на підставі п. 5.1 договору.

Підставою для розірвання вказано те, що у ОСОБА_1 на праві власності перебувають ділянки з кадастровим номером :02:012:0034, площею 0,0541 га та :02:012:0035, площею 0,0571 га. Площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 0, 3763 га. Самовільно зайнята ділянка безпосередньо прилягає до території, що належить позивачці на праві власності та конструктивно з`єднана з нею огорожею, утворює собою закриту територію. Договір на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування не дає права огороджувати земельну ділянку металевим парканом на бетонному фундаменті та обмежувати доступ до води і використовувати лише у власних цілях (а.с. 8). Вищезазначені обставини підтверджені актом обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади № 59 від 25.05.2021 року (а.с. 34), постановою про адміністративне правопорушення від 05 липня 2021 року (а.с. 35-36); та постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті ВМР № 352 від 16.07.2021 року.

Як вбачається з акту обстеження земельної ділянки Вінницької міської територіальної громади № 59 від 25.05.2021 року (а. с. 34), постанови про адміністративне правопорушення від 05 липня 2021 року (а. с. 35-36), вони стосуються факту самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки, яка прилягає до належних їй на праві власності земельних ділянок.

В статті 125 Земельного Кодексу України (ст.125) закріплено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Визначення поняття самовільного зайняття земельної ділянки закріплено в статті 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель від 19.06.2003 № 963-IV, відповідно до якої «самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними».

Отже, самовільне захоплення земельної ділянки і невиконання обов`язків, передбачених в пунктах 1.2, 2.1, та 3.1 Договору на комплексне опорядження, утримання і зовнішній благоустрій на території, прилеглій до об`єкту або землекористування від 15.05.2008 року, - є кардинально відмінними та суперечливими між собою: при самовільному захопленні особа не має будь-яких прав на земельну ділянку, а в разі порушення умов договору щодо земельної ділянки особа має право її використовувати, але порушує умови такого використання.

Отже, не може бути підставою для розірвання в односторонньому порядку Договору, укладеного між сторонами по справі самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки комунальної власності, як про те значиться в направленому їй Департаментом 08 серпня 2024 року за № 19/88/006/153647 листі, згідно якого Департамент повідомив про розірвання укладеного 15 травня 2008 року Договору .

Відтак в ході розгляду справи відповідачем не доведено не тільки систематичність, але й як таке порушення умов укладеного між сторонами Договору. Суд першої інстанції вірно вказав також на те, що в укладеному Договорі не міститься даних, які б давали можливість встановити конфігурацію та місце розташування земельної ділянки, яка є його предметом.

Відтак доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справ, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини1 статті 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради не містить доводів, які б спростовували ухвалене у справі рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на повному та всебічному з`ясуванні обставин справи, постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року підлягає залишенню без змін, а подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Департаменту комунального господарства та благоустрою Вінницької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 липня 2025 року.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. В. Ковальчук

О. С. Панасюк