Справа № 357/4669/25
Провадження № 2/357/3075/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., представника позивачки адвоката Батури П.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду № 3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

03.04.2025 представник позивачки, адвокат Батура Павло Олександрович, звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько позивачки - ОСОБА_1 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді частки у квартирі АДРЕСА_1 . За життя померлий не розпорядився своїм майном, а позивачка є спадкоємцем за законом першої черги. Позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: вона тяжко перенесла смерть батька, тривала душевна депресія та туга за батьком не давала їй можливості адекватно сприймати навколишнє середовище, а почуття цілковитої спустошеності не дозволяло адаптуватися до нормального життя; протягом тривалого часу вона хворіла та перебувала на реабілітації. Також, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України вона постійно перебуває у стані стресу, важко усвідомлює стан речей, має труднощі у соціальній адаптації та втратила почуття безпеки. Після звернення позивачки до нотаріуса їй повідомили, що вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, хоча пропущений строк є незначним. Тому, просив визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішення законної сили.

07.04.2025 судом постановлено ухвалу, про прийняття до розгляду позовної заяви, відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 05.05.2025 11:30 та

05.05.2025 судом постановлено ухвалу, про витребування у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Поліщука Анатолія Олександровича належним чином завіреної копії спадкової справи (за наявності) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи/заповіти) щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та відкладення підготовчого засідання на 27.05.2025 09:00, згідно ст. 198 ЦПК України.

27.05.2025 судом постановлено ухвалу, про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 03.07.2025 11:30.

Позивачка - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином, її представник подав до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за відсутності позивачки.

Представник позивачки - адвокат Батура Павло Олександрович у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, а судові витрати просив залишити за позивачкою.

Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини, тобто за правом представлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Біла Церква Київської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-12).

Позивачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , являться дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено матеріалами справи (а.с.6-10).

З матеріалів справи (а.с.13-14) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02.02.1963 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно матеріалів справи (а.с.15-19), 18.03.1992 Білоцерківським МБТІ за реєстраційним № 1102 у реєстраційній книзі № 96 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

З роз`яснення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Поліщука Анатолія Олександровича від 04.03.2025 за № 07-01-16/25 (а.с. 23), вбачається, що на звернення ОСОБА_1 , щодо оформлення спадкових прав на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нотаріусом було відмовлено позивачці у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у визначений строк.

З повідомлення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Поліщука Анатолія Олександровича від 19.05.2025 за № 24-01-16/25 (а.с.73) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їз підставі свідоцтва про право на спадщину, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с. 24,74,75), вбачається, що спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися та інформація щодо заповітів відсутня.

Представник позивачки обґрунтовуючи позов вказує на те, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: вона тяжко перенесла смерть батька, тривала душевна депресія та туга за батьком не давала їй можливості адекватно сприймати навколишнє середовище, а почуття цілковитої спустошеності не дозволяло адаптуватися до нормального життя, протягом тривалого часу вона хворіла та перебувала на реабілітації, що підтверджено матеріалами справи (а.с.20-22), згідно яких позивачці було встановлено діагнози: у травні 2024 року - транзиторна ішемічна атака з різковираженими вестибуло кординаторними порушеннями (мікроінсульт), стійкими цефалгіями, диплопією, ГХ ІІ ст; у червні 2024 року фіброзні зміни паракостальної та субплевральної локалізації обох легень пост запального характеру. Перелом 8 та 10 ребер праворуч по середній пахвовій лінії зі сміщенням на ширину кортикального шару; у жовтні 2024 року ангіоцеребральний криз, транзиторна ішемічна атака з різко вираженими вестибуло кординаторними порушеннями (мікроінсульт) при ГХ ІІ ст, у зв`язку з чим вона тривалий час перебувала на лікуванні.

Поданими у справі доказами, які узгоджуються між собою, підтверджено обставини справи, на які посилається представник позивачки, та дані докази у своїй сукупності дають змогу суду дійти висновку про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, судом приймається до уваги те, що строк, визначений ст. 1270 ЦК України, пропущений ОСОБА_1 є незначним 4 місяці 10 днів, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, адже позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті батька, а іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивачки на спадщину немає можливості.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Ст. 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Також суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно із ч.1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам у їх сукупності, суд вважає за можливе визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішення законної сили.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачка при подачі позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.5) та її представник заявив клопотання, про залишення даних витрат без відповідного розподілу.

Керуючись ст. 1218, 1220, 1261, 1266, 1268, 1272 ЦК України, ст. 12, 76 - 81, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом двох місяців з дня набрання рішення законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - Білоцерківська міська рада Київської області, , місцезнаходження: вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, місто Біла Церква Київська область, 09117.

Повний текст рішення складено 04.07.2025.

Суддя:О. В. Бондаренко