Справа № 211/1765/25
Провадження № 2/211/1328/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 липня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Н.О. Сарат
за участі секретаря судового засідання С.М. Зоріній
у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, за адресою АДРЕСА_1 .
В обгрунтування позову зазначив, що згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товарної біржі "Слов`янська універсальна біржа" про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності була задоволена.
Був визнаний дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований 01.11.1999 року на товарній біржі « Нове століття" за № 1-342, укладений 01 листопада 1999 року між позивачем та ОСОБА_3 . Квартира була придбана за особисті кошти позивача. Було визнано за ним право власності на чотирикімнатну квартиру загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м. що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ( копія рішення суду).
04 жовтня 1986 року позивач зареєстровав шлюб з відповідачкою по справи. Шлюб був зареєстрований гор. бюро РАГС г. Ртищево Саратовської області. ( актовий запис 293.)
Шлюб з відповідачкою був розірваний 06 лютого 2007 року та вона виїхала за межі України. Після цього сторони не спілкувалися. Після розлучення 06 лютого 2007 року відповідачка ніякого відношення до квартири не мала, усі платежі здійснював саме позивач.
Позивач позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомила причини неявки, відзиву не подала.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилась в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2017 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товарної біржі "Слов`янська універсальна біржа" про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності була задоволена.
Був визнаний дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований 01.11.1999 року на товарній біржі « Нове століття" за № 1-342, укладений 01 листопада 1999 року між позивачем та ОСОБА_3 . Квартира була придбана за особисті кошти позивача. Було визнано за ним право власності на чотирикімнатну квартиру загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м. що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 ( копія рішення суду).
04 жовтня 1986 року позивач зареєстровав шлюб з відповідачкою по справи. Шлюб був зареєстрований гор. бюро РАГС г. Ртищево Саратовської області. ( актовий запис 293.)
Шлюб з відповідачкою був розірваний 06 лютого 2007 року та вона виїхала за межі України. Після цього сторони не спілкувалися. Після розлучення 06 лютого 2007 року відповідачка ніякого відношення до квартири не мала, усі платежі здійснював саме позивач.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК Ураїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України, правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.
У відповідності до положень ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 червня 2018 року у справі № 711/5108/17 (провадження № 61-1935св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 3 частини першої статті 57 СК України та зазначено, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Позивачем доведено, що квартира була придбана ним і право власності зареєстроване за позивачем, що підтверджено рішенням суду від 17.02.2017 року у справі " 211/5191/16-ц.
З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.
Керуючись ст.4,5,12,13,76 - 82,141, 200, 206, 259,263 - 265,268,273 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на квартиру - задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право особистої приватної власності на чотирикімнатну квартиру, загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 44,6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 09.07.2025 р.
Суддя: Н. О. Сарат