УХВАЛА

07 липня 2025 року

м. Київ

справа № 461/8930/23

провадження № 61-7397 ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 рокута постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2025 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування заподіяної майнової (матеріальної) та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави суму несплаченого судового збору у розмірі 15 140,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 травня 2025 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів за період з 21 жовтня 2022 року до 20 вересня 2023 року та стягнутого судового збору та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 грошові кошти за період з 21 жовтня 2022 року до 20 вересня 2023 року, а саме 12 931,00 грн - 3% річних та 26 640,12 грн інфляційного збільшення боргу за невчасне повернення коштів.

У решті рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 року, з врахуванням ухвали Львівського апеляційного суду від 06 травня 2025 року про визнання нечинним оскаржуваного рішення у відповідній частині та закриття провадження у справі у цій же частині - залишено без змін.

Стягнуто з Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у дохід держави 1 073,60 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції та 1 610,40 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 5 636,40 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

09 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до Верховного Судучерез засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на свою користь грошові кошти в сумі 3% річних та інфляційні втрати за період з 21 жовтня 2022 року (до 20 жовтня 2022 року нараховано судовим рішенням) і до дати повернення коштів відповідачем (20 вересня 2023 року на виконання рішення суду) 12 931,00 грн - 3% річних та 26 640,12 грн інфляційне збільшення боргу - за невчасне повернення коштів; грошові кошти в сумі 289 000,00 грн інфляційні втрати за період з 27 червня 2014 року (визнано електронні торги недійсними) і до 21 жовтня 2022 року (період з якого судом нараховані та стягнуті 3% річних та індекс інфляції по іншій справі); грошові кошти у відповідності до частини першої статті 1173 ЦК України в сумі збитків внаслідок неможливості розпоряджатися коштами позивачем починаючи з 20 грудня 2012 року по 27 червня 2014 року в сумі 56 920,68 грн та 21 384,00 грн 3% річних - збитки; грошові кошти у відповідності до частини першої статті 1173 ЦК України в сумі збитків внаслідок оплати позивачем послуг торгуючої компанії - втрата коштів та неможливість ними розпоряджатися починаючи з 20 грудня 2012 року по 20 вересня 2023 року в сумі 82 224,00 грн оплачені кошти - збитки та внаслідок неможливості розпоряджатися коштами позивачем починаючи з 20 грудня 2012 року по 20 вересня 2023 року у відповідності до частини першої статті 1173 ЦК України інфляційне збільшення в сумі 241 136,81 грн та 12 892,00 грн 3% річних; грошові кошти в сумі 469 621,80 грн відшкодування моральної шкоди; грошові кошти в сумі 555 589,00 грн інфляційні втрати за період з 21 жовтня 2022 року (визнано електронні торги недійсними) і до 30 квітня 2025 року та судові витрати.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Щодо строків касаційного оскарження

У касаційній скарзі заявникпорушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанова складений 06 травня 2025 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано в розумний строк після оприлюднення оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень 12 травня 2025 року, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги, поданої засобами поштового зв`язку, не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Разом з тим, у касаційній скарзі виявлено відсутність документу, зазначеного у додатках до касаційної скарги, а саме: копії касаційної скарги для учасників справи, що підтверджується актом від 17 червня 2025 року № 540, складеним службовими особами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, під час розкриття конверта (пакета), отриманого поштою.

Щодо сплати судового збору

У порушення вимогпункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок та порядок сплати судового збору визначено частиною другою статті 4, статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що заявник оскаржує судові рішення, якими частково задоволено вимоги майнового характеру, розмір оспорюваної суми перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент звернення з позовом у 2023 році, тому за подання касаційної скарги має сплатити 26 840,00 грн (13 420,00 грн * 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документи, що підтверджують його сплату.

Разом з тим, заявник просить відстрочити сплату судового зборуза подачу касаційної скарги на судові рішення попередніх інстанцій до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Заявником не наведені доводи, які б свідчили про його скрутне матеріальне становище та відсутні будь-які докази.

Касаційна скарга не містить даних про будь-який реальний дохід заявника, а також доказів того, що ОСОБА_1 є непрацездатною особою чи має незадовільний стан здоров`я. Водночас, заявник не надав суду даних про наявність чи відсутність рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків у банківських установах, тощо.

Враховуючи, що предметом спору є відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму 1 768 339,41 грн, зазначені у клопотанні доводи, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю його скрутний майновий стан, що перешкоджає йому виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

З огляду на зазначене, заявнику необхідно надати докази на підтвердження обставин щодо його майнового стану, якими можуть бути банківські документи про відсутність на рахунку коштів, відсутність рухомого чи нерухомого майна, довідка фіскального органу про доходи та перелік розрахункових та інших рахунків за місцем фактичного проживання, тощо, або документи що підтверджують сплату судового збору.

Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 рокута постанови Львівського апеляційного суду від 06 травня 2025 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 06 травня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь