Справа № 605/280/25
Провадження №2/605/113/2025
про залишення без руху
08 липня 2025 рокум.Підгайці
Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Кравчук В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
В С Т А Н О В И Л А:
03.07.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підписана і подана в її інтересах представником, адвокатом Коцковичем Русланом Михайловичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №541 від 09.12.2005; ордер на надання правничої допомоги серії АТ №1099009 від 01.05.2025), в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28 грудня 2016року Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 54; неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом з матір`ю; просить також прізвище « ОСОБА_4 » після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_5 »; всі понесені судові витрати по справі залишити за позивачкою; розгляд справи проводити без її участі.
Справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства та підсудна Підгаєцькому районному суду Тернопільської області в силу ст. 27 ЦПК України, оскільки відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру №1551904, отриманою суддею у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, підтверджується, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у цій справі, перевіривши матеріали позовної заяви, суд виходить з такого.
Позовна заява за формою і змістом загалом відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
При цьому, суд не вважає, що вирішення питання про залишення малолітньої дитини далі проживати з матір`ю є окремою позовною вимогою, оскільки вона похідна від вимоги про розірвання шлюбу, адже дитина і на момент звернення до суду проживає разом із матір`ю і спір, виходячи зі змісту позовної заяви, між батьками дитини відсутній. Такою ж похідною є вимога повернення дошлюбного прізвища позивачки.
Таким чином, вимога залишити проживати із матір`ю не тотожна вимозі визначити місце проживання дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини визначається за згодою батьків. Лише в тому разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо місця проживання дитини, це питання вирішується судом.
Вимога визначити місце проживання дитини може пред`являтися за наявності спору між батьками щодо місця проживання дитини, який має встановлений порядок вирішення із залученням органу опіки і піклування, котрий має дати свій висновок у справі згідно з вимогами ч.5 ст.19 СК України, наданням характеристик, довідок медичних і про доходи, актів обстеження житлово-побутових умов тощо.
Отже, на підставі пп.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,20 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
У зв`язку з цим, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додається до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу) сплачується судовий збір.
Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » документи на підтвердження сплати судового збору позивачем подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам,не можуть бути належним доказом сплати судового збору.
Суддя встановила, що позивачка у травні 2025 року зверталася до Підгаєцького районного суду Тернопільської області з аналогічним позовом (справа №605/208/25) і при зверненні до суду нею було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (код квитанції №9378-0607-2026-9398 від 08.05.2025), і пізніше, на виконання ухвали про залишення без руху, за ще одну позовну вимогу у розмірі 1211,20 грн (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №33 від 29.05.2025). Ухвалою суду від 11.06.2025 цю позовну заяву було повернуто позивачці у зв`язку із неповним усунення недоліків, визначених ухвалою про залишення позову без руху від 20.05.2025.
З клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору в разі повернення заяви на підставі ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачка не зверталася.
При зверненні до суду 03.07.2025 позивачка долучила до матеріалів справи дублікати вказаних двох квитанцій (№9378-0607-2026-9398 від 08.05.2025 та №33 від 29.05.2025), а при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що такі кошти зараховані при зверненні до суду з позовною заявою у травні 2025 року.
Відповідно до вимог чинного законодавства, ці дублікати квитанцій не можуть бути прийняті судом як доказ про сплату позивачкою судового збору, а тому позивачці необхідно надати оригінал квитанції для підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з зазначенням призначення платежу «судовий збір за подання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу».
Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані, щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.
Станом на 08.07.2025 підтвердження сплати позивачкою судового збору, при перевірці в автоматичному та ручному режимах в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3», відсутнє, оскільки сплачені кошти згідно з вказаними вище квитанціями зараховані при зверненні до суду з позовною заявою у травні 2025 року.
Крім того, позивачка неодноразово допустила описку в даті укладення шлюбу з відповідачем, й зокрема помилково вказана дата 28 грудня 2018 року, замість правильної 28 грудня 2016 року.
Тобто, позивачці необхідно усунути недоліки позову, й зокрема: 1) необхідно надати суду документ (оригінал) на підтвердження сплати судового збору за звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 грн або зарахування сплаченого нею судового збору до Державного бюджету України (довідку фінансової установи, через яку сплачено судовий збір, або ж довідку органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору); 2) виправити описки в тексті позову в даті укладення шлюбу (подати позов у новій редакції або окрему заяву про виправлення описок).
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За встановлених обставин, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу необхідно залишити без руху та надати позивачці строк для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.
Позивачці надати строк - 7 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову.
Роз`яснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці. У разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Валентина КРАВЧУК