Справа № 209/2832/25
Провадження № 2-к/209/2/25
У Х В А Л А

04 липня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання Полухіної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання в Україні рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Дніпровського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання в Україні рішення іноземного суду.

Клопотання обґрунтовується тим, 19 вересня 2022 року Вільнюський міський дільничний суд ухвалив рішення у цивільній справі № e2YT-22412-1102/2022 за заявою заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (до шлюбу - ОСОБА_5 ) про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, яким заяву задоволено та розірвано шлюб між сторонами, укладений 7 березня 2009 року в м. Дніпропетровськ, Україна, та зареєстрований 12 жовтня 2016 року у Вільнюському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 5250, за спільною згодою подружжя. Затверджено уточнену угоду заявників про наслідки розірвання шлюбу від 31 серпня 2022 та відповідно до п.п. 2.1.1-2.1.2. п. 2.1. Місце проживання неповнолітньої дитини, утримання дитини та утримання подружжя Розділу 2 «Наслідки розірвання шлюбу» якої: 2.1.1 Місце проживання сина, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (особистий код НОМЕР_1 ), визначається з його матір`ю ОСОБА_8 (особистий код НОМЕР_2 ); ОСОБА_9 (особистий код НОМЕР_3 ) сплачує на утримання сина ОСОБА_10 (особистий код НОМЕР_1 ) до його повноліття по 500,00 (п`ятсот) євро щомісяця з дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу; суми підлягають індексації у встановленому державою порядку, відповідно до рівня інфляції. Розпорядником коштів на утримання дитини на праві узуфрукту призначається матір ОСОБА_11 (особистий код НОМЕР_2 ). Вказане рішення іноземного суду набрало законної сили, що зазначено в самому рішенні, однак боржником не виконується, чим порушуються права дитини. У зв`язку із чим заявниця змушена звернутися з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання в Україні рішення іноземного суду.

Заявниця ОСОБА_12 , в судове засідання не з`явилася, але надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд клопотання проводити за її відсутності, просить його задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, у наданий судом строк заперечень проти клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно статті 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої із затвердженням Законом № 240/94-ВР від 10 листопада 1994 року, винесені установами юстиції кожної з Договірних Сторін, що вступили в закону силу рішення, що не вимагають за своїм характером виконання, визнаються на територіях інших Договірних Сторін без спеціального провадження за умови якщо: а) установи юстиції запитуваної Договірної Сторони не винесли раніше по цій справі рішення, що вступило в закону силу; б) справа відповідно до цієї Конвенції, а у випадку, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинне бути визнане, не відноситься до виняткової компетенції установ юстиції цієї Договірної Сторони.

Відповідно до статті 43 «Розгляд клопотань про дозвіл виконання рішень» Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Договір ратифіковано Постановою ВР № 3737-ХІІ (3737-12) від 17.12.1993, дата підписання: 07.07.1993, дата ратифікації: 17.12.1993, дата набуття чинності: 20.11.1994):

Судом встановлено, що 19 вересня 2022 року Вільнюський міський дільничний суд ухвалив рішення у цивільній справі № e2YT-22412-1102/2022 за заявою заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, яким заяву задоволено та розірвано шлюб між сторонами, укладений 7 березня 2009 року в м. Дніпропетровськ, Україна, та зареєстрований 12 жовтня 2016 року у Вільнюському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 5250, за спільною згодою подружжя. Затверджено уточнену угоду заявників про наслідки розірвання шлюбу від 31 серпня 2022 та відповідно до п.п. 2.1.1-2.1.2. п. 2.1. Місце проживання неповнолітньої дитини, утримання дитини та утримання подружжя Розділу 2 «Наслідки розірвання шлюбу» якої: 2.1.1 Місце проживання сина, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (особистий код НОМЕР_1 ), визначається з його матір`ю ОСОБА_8 (особистий код НОМЕР_2 ); ОСОБА_9 (особистий код НОМЕР_3 ) сплачує на утримання сина ОСОБА_10 (особистий код НОМЕР_1 ) до його повноліття по 500,00 (п`ятсот) євро щомісяця з дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу; суми підлягають індексації у встановленому державою порядку, відповідно до рівня інфляції. Розпорядником коштів на утримання дитини на праві узуфрукту призначається матір ОСОБА_11 (особистий код НОМЕР_2 ).

Відповідно до ч.1ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції, яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Литовської Республіки ) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на дітей та інших видів сімейного утримання (дата підписання 23.11.2007, дата набрання чинності для України 01.11.2013), Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованого Постановою Верховної Ради України від 17 грудня 1993 року № 3737-ХІІ, ст.ст. 462-470 Цивільного процесуального кодексу України, Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрована в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

Усі документи, які необхідні для долучення до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, заявником додані до матеріалів справи.

Як роз`яснено у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках, згідно з ОСОБА_13 , суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Оскільки рішення суду неможливо виконати у добровільному порядку, він підлягає виконанню у примусовому. При цьому, судом враховується те, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено та строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, що дає суду підстави вважати, що клопотання обґрунтоване.

З урахуванням викладеного та на підставі наданих у справі доказів, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи та керуючись ст.ст. 260, 261, 354, 462, 463, 464, 466, 467 Цивільного процесуального кодексу України,суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання в Україні рішення іноземного суду- задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення - рішення Вільнюського міського дільничного суду від 19 вересня 2022 року у цивільній справі № е2УТ-22412-1102/2022 за заявою заявників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання шлюбу за спільною згодою подружжя, яким заяву задоволено та розірвано шлюб між ОСОБА_8 , особистий код НОМЕР_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особистий код НОМЕР_3 , укладений 7 березня 2009 року в м. Дніпропетровськ, України та зареєстрований 12 жовтня 2016 року у Вільнюському міському відділ реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 5250,, щодо сплати ОСОБА_14 на утримання сина ОСОБА_10 (особистий код НОМЕР_1 ) до його повноліття по 500 (п`ятсот) євро щомісяця, визначивши суму в національній валюті за курсом НБУ на день постанови ухвали, з дня набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу; суми підлягають індексації у встановленому державою порядку відповідно до рівня інфляції .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Є.Д. Багбая