Справа № 163/1201/25
Провадження № 2/163/344/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді Гайдук А.Л.,

з участю секретаря Кузьміної А.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської ради про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,5515 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, на яку ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме на земельну ділянку площею 0,5515 га, кадастровий номер :01:001:0072, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка була передана у приватну власність спадкодавиці відповідно до рішення Римачівської сільської ради від 23.12. 1997 №57.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що після смерті матері - ОСОБА_2 27.01.2001 року він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Рішенням Любомльського районного суду від 11.12.2024 року у справі №163/2577/24 йому надано додатковий строк на прийняття спадщини, у зв`язку з чим 25.02.2025 року приватним нотаріусом Каганюком О.Ю. було зареєстровано заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 та заведено спадкову справу №23/2025. Інші спадкоємці, які б претендували на спадщину, відсутні, арешт на спадкове майно не накладено. З метою оформлення спадкових прав на спадкову земельну ділянку звернувся до нотаріуса, проте нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із тим, що на дану земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи та право власності за спадкодавцем не зареєстроване. За таких обставин та у відповідності до норм чинного законодавства реалізація його спадкових прав можлива лише в судовому порядку шляхом визнання права на завершення процедури приватизації земельних ділянок.

В підготовче засідання сторони не з`явились.

Позивач у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Від Вишнівської сільської ради через «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Також у заяві вказано, що сільська рада визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про смерть 29.01.2001 зроблено запис №3 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується копією заповіту, зареєстрованого в реєстрі за №184.

Довідкою Вишнівської сільської ради № П 4390 стверджено, що згідно запису в погосподарській книзі №4 Римачівської сільської ради за 2001 рік, особовий рахунок № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті спадкодавець ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке остання заповіла позивачу; заповіт не змінений і не скасований. На день смерті ОСОБА_2 проживала сама, заборони (арешту) на спадкове майно не накладено.

З копії спадкової справи № 23/2025 до майна померлої ОСОБА_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , подавши після поновлення строку на прийняття спадщини за Рішенням Любомльського районного суду від 11.12.2024 року у справі №163/2577/24 до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Каганюка О.Ю. заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка була зареєстрована 25.02.2025 року.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 0,5515 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер: :01:001:0072, що передана у власність заповідачки Рішенням виконкому Римачівської сільської ради Любомльського району Волинської області від 23.12.1997 року №57.

На підставі указаного рішення Римачівської сільської ради позивач, як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2 , виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж ділянки в натурі на земельну ділянку площею 0,5515 га кадастровий номер :01:001:0072, що знаходяться в селі Римачі Ковельського району Волинської області.

Зазначена земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, що підтверджується відповідним витягом № НВ-025 від 24 квітня 2025 року.

26.05.2025 року Постановою приватного нотаріуса Каганюка О.Ю. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на це майно, та запропоновано звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16 січня 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Отже, ураховуючи дату смерті ОСОБА_2 , до спірних правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , то вважається, що він набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцю.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні та задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст.200, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку 0,5515 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка згідно із рішенням Римачівської сільської ради від 23.12. 1997 №57 була безкоштовно передана у приватну власність ОСОБА_2 , на яку ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходяться в селі Римачі Ковельського району Волинської області, а саме:

- земельну ділянку площею 0,5515 га, кадастровий номер :01:001:0072.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач Вишнівська сільська рада; місце знаходження - вулиця Незалежності, 80А, село Вишнів Ковельського району Волинської області; код ЄДРПОУ - 04333164.

Головуюча : суддя А.Л.Гайдук