Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Печуркіною Я.А. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму завданого збитку в порядку регресу у розмірі 50 700,45 грн. та витрати по сплаті судового збору та правову допомогу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 , було укладено Договір обов`язкового страхування № 212407178 від 08.12.2022 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортному засобу BMW 318 - д/н НОМЕР_1 .

04.02.2023р. в 00.40 годин ОСОБА_2 ,, керуючи автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 99 в м.Києві, порушив п.12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованими автомобілями Чері Амулет д.н.нз. НОМЕР_2 та Сітроєн С5 д.н.з. НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП.

Крім того, 04.02.2023р. в 01.10 годин ОСОБА_2 ,, керуючи автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 5 в м.Києві, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 04.02.2023р. в 01.10 годин ОСОБА_2 , який керував автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 5 в м.Києві, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року у справі № 754/2811/23 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17000грн.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Факт ДТП 04.02.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2278543-1 від 23.03.2023 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 10983,35 грн., що підтверджує платіжна інструкція №12521 від 23.03.2023 року.

Факт ДТП 04.02.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2278408-1 від 23.03.2023 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 39717,10 грн., що підтверджує платіжна інструкція №12520 від 23.03.2023 року.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 50700,45 грн., заподіяну Відповідачем внаслідок ДТП 04.02.2023 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до Відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 50700,45 грн.

Разом з тим, 15 квітня 2024 року мі ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичгою особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 15/04/2024 про відступлення прав вимог, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 212407178 від 08.12.2022 року.

25 вересня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 29 жовтня 2024 року.

Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 , було укладено Договір обов`язкового страхування № 212407178 від 08.12.2022 року, за яким страховик зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну транспортному засобу BMW 318 - д/н НОМЕР_1 .

04.02.2023р. в 00.40 годин ОСОБА_2 ,, керуючи автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 99 в м.Києві, порушив п.12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованими автомобілями Чері Амулет д.н.нз. НОМЕР_2 та Сітроєн С5 д.н.з. НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, 122-4 КУпАП.

Крім того, 04.02.2023р. в 01.10 годин ОСОБА_2 ,, керуючи автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 5 в м.Києві, порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_4 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 04.02.2023р. в 01.10 годин ОСОБА_2 , який керував автомобілем BMW 318 д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Закревського, 5 в м.Києві, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Постанови Деснянського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року у справі № 754/2811/23 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4, 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17000грн.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Факт ДТП 04.02.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2278543-1 від 23.03.2023 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 10983,35 грн., що підтверджує платіжна інструкція №12521 від 23.03.2023 року.

Факт ДТП 04.02.2023 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується Страховим актом № 2278408-1 від 23.03.2023 року, на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 39717,10 грн., що підтверджує платіжна інструкція №12520 від 23.03.2023 року.

Відповідно до пп. 38.1.1(а) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно з пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:

а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ПрАТ СК «ВУСО» виплатило власникам транспортних засобів, які були учасником ДТП з вини відповідача, суму завданої шкоди в розмірі 50 700,45 грн.

Оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тому позивач має право зворотньої вимоги (регресу) до водія забезпеченого транспортного засобу в розмірі 50 700,45 грн.

Разом з тим, 15 квітня 2024 року мі ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичгою особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 15/04/2024 про відступлення прав вимог, відповідно до якого новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором страхування № 212407178 від 08.12.2022 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

В порядку ст.ст. 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, а також витрати на правову допомогу у розмірі 16 352,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993,1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50 700,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 16 352,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08 липня 2025 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя: