Справа № 128/1216/25
Провадження № 2/127/2807/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.07.2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В. В.,

за участі: секретаря Бойчук Я. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вінниця, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заявлені вимог мотивовані тим, що 12.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 480.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що 07.04.2022 року сторони разом із малолітніми дітьми виїхали через повномасштабне військове вторгнення російської федерації в Україну до м. Вінниця, де зараз фактично позивач проживає з двома дітьми.

Малолітні діти проживають разом з матір`ю та мають статус вимушено переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_1 . Спору щодо місця проживання дітей - немає.

Починаючи з серпня 2024 року, фактичні шлюбі відносини між сторонами припинено, сторони проживають окремо, в різних країнах, сімейні стосунки між ними погіршились, спільної мови знайти не вдається, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідач знаходиться за межами України з листопада 2024 року, місцезнаходження постійно змінюється. Станом на день подачі позову шлюб між сторонами не розірвано.

Відповідач з лютого 2025 року не надає матеріальної допомоги у належному розмірі на утримання його двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином склалася ситуація за якої на даний час їхні спільні діти проживають разом із позивачем в м. Вінниця та знаходяться на повному її утриманні.

Не дивлячись на попередньо досягнуті домовленості із відповідачем, участь у вихованні спільних дітей відповідач належним чином не приймає.

З огляду на погіршення та здорожчання умов життя в цілому, позивачці одній достатньо важко утримувати двох малолітніх дітей, в той самий час, щомісячні витрати на відвідування дитячого садка для ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в школі, оренда житла, адже позивачка разом із дітьми не має змоги повернутись до житла, яке знаходиться на окупованій території України.

Крім того з урахуванням віку дітей, окрім витрат на харчування позивачка постійно поновлює гардероб дітям, з речей, яких вони виростають, іграшки, ліки, розвиваючі секції, додаткові заняття для їх загального розвитку, що і стало приводом для звернення з цим позовом до суду.

Загалом, щомісячні витрати на двох малолітніх дітей сягають суми 50 000 - 60 000 грн.

Позивачка також зазначає, що відповідач має вищу спеціальну освіту, багато років працює моряком дальнього плавання на посаді старшого помічника капітана у компанії "MARCREW SCHIFFAHRTS GmbH", з якою укладає трудові договори, оплата якого на місяць складає 7 280 дол. США, що за курсом НБУ станом на 03.04.2025 р. (1 дол. США =41,42 грн) еквівалентно 301 537,60 грн., щомісячно.

Невиконання у добровільному порядку свого обов`язку щодо утримання дітей і змусило позивачку звернутись з даним позовом до суду, в якому вона просить стягнути із відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі по 15 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаю з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.04.2025 року справу направлено за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 року, головуючим суддею по справі визначено суддю Антонюка В. В.

Ухвалою суду від 12.05.2025 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Разом з позовною заявою, позивачка подала письмову заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та через оголошення на офіційному сайті суду.

Відповідно до частини першоїстатті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням приписів статей 223,280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивачка не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 12.06.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 480, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.03.2016 року.

Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14.04.2023 року та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 13.10.2021 року.

Як вбачається із довідки від 12.02.2025 року за №509- та №509-500-3607586 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до трудового договору за №105164/31/1 від 22.11.2023 року, Угоди про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном за №7140 від 16.10.2023 року та Акту надання-прийняття послуг до Угоди про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном за №7140 від 16.10.2023 року, відповідач працює моряком на посаді: старший помічник капітана, заробітна плата в розмірі 7 280 дол. США на місяць.

Відповідач проживає окремо від дітей, доказів надання допомоги на утримання дітей, матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання.

Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі по 15 000 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення аліменти в розмірі по 15 000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми відповідного віку.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в розмірі 1 211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 88, 180-184 СК України, ст. ст.12, 49,

76, 81, 141, 89 , 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити..

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . у твердій грошовій сумі з доходу (заробітку) в розмірі по 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на кожну дитиною щомісячно, до досягнення дітьми повноліття починаючи з 07.04.2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текс рішення виготовлено 08.07.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає по АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя :