Справа № 545/588/25
Провадження № 2/545/786/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

за участі секретаря судового засідання Делія Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 , законними представниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Полтавської міської ради, третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання права власності на самочинно реконструйований житловий будинок садибного типу за рахунок здійсненої добудови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в особі представника адвоката Борисенко Є.М. звернулися до суду з позовом до Полтавської міської ради, третя особа: Державна інспекція архітектури та містобудування України, про визнання права власності на самочинно реконструйований житловий будинок садибного типу за рахунок здійсненої добудови та просили визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 частині за кожним на самочинно реконструйований житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалися на наступне.

ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку (1957 року побудови, з господарськими будівлями та спорудами (по 1/2 частині кожен), що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Настекою Н.О. 04.12.2023 року за №1213.

Відомості про право власності Позивачів (по 1/2 частині кожного) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 04.12.2024 року за №356891898 та №356892996.

Згідно п.1.2. зазначеного договору дарування №1213 житловий будинок, який відчужувався (дарувався) розміщений на земельній ділянці, право власності на яку не оформлялося, документація із землеустрою на земельну ділянку відсутня, земельна ділянка у приватну власність та оренду не передавалася відповідно до довідки, виданої Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру від 21.11.2023 року за №01-04-01.2-12/3061.

Подарований житловий будинок було збудовано ще у 1957 році (спробу реконструкції розпочато було батьком у 2015 році, що підтверджено також технічним паспортом) тому через необхідність поліпшення житлових умов сім`ї у позивачів виникла потреба у реконструкції вище зазначеного житлового будинку (шляхом добудови (прибудови) до вже існуючого житлового будинку додаткових житлових та нежитлових приміщень).

У відповідності до ч. 1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт). Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Позивачі, 12.04.2024 року звернулися до Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради з заявою про отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 .

17.04.2024 року Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради повідомленням ВР01:7330-1601-9710-9281 відмовили позивачам у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 через відсутність документа, що засвідчує право власності або користування зазначеною земельною ділянкою.

Відсутність будівельного паспорта забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно позбавила можливості позивачів зареєструвати в ДАБІ повідомлення про початок будівельних робіт по реконструкції свого власного нерухомого майна.

Згідно договорів оренди землі від 31.05.2024 року, зареєстрованих Полтавською міською радою 04.10.2024 року за №50-П та 52-П Позивачі оформили право користування (право оренди) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га.

Відомості про інше речове право (право оренди) ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 29.10.2024 року за №401353205 та №401365278.

Станом на 29.10.2024 року реконструкція приватного житлового будинку по АДРЕСА_1 була майже завершена без оформлення дозвільних документів (будівельного паспорта та повідомлення про початок будівельних робіт).

Згідно технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_4 12.11.2024 року по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На збудовану житлову добудову літ.А-2 не надано документи.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого 18.11.2024 року ФОП ОСОБА_5 на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення встановлено, що реконструкція житлового будинку літ.А-1, за рахунок прибудови літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 можлива для надійної та безпечної експлуатації.

Пункт 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації передбачає (потребує) наявність будівельного паспорта (додаток №2 Порядку), повідомлення про початок будівництва (додаток №3 Порядку), рішення суду (додаток №5 Порядку).

Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 Позивачі не мають можливості зареєструвати та отримати в ДІАМ ні через портал Дія ні через органи ЦНАПу через відсутність дозвільних документів - будівельного паспорта та відповідно повідомлення про початок будівельних робіт, що порушує їхнє право на законне користування, володіння та розпорядження своєю приватною власністю.

Так, витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про звернення до ЦНАП від 24.12.2024 року реєстраційний номер документу: СА01:9945-4080-1910-5022 Позивачам було відмовлено у внесенні відомостей в систему у сфері будівництва (реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 ) через відсутність повідомлення про початок будівельних робіт.

Згідно положень ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

В постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі №6-1328цс15, згідно ч.1 ст.376 ЦК самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1ст.376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

У Постанові від 04.12.13 р. справа № 6-130цс 13, Верховний Суд України встановив, що в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, перебудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержання дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником отримано право власності.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.5 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Враховуючи той факт, що будівництво здійснено власними силами на земельній ділянці, яка перебуває у законному користуванні позивачів і не впливає на умови експлуатації сусідніх будинків (будівель) та не порушує права інших осіб (так як, сусідня земельна ділянка за АДРЕСА_2 теж перебуває в користуванні (оренді) самих Позивачів на підставі договору оренди землі від 31.05.2024 року, зареєстрованого Полтавською міською радою 04.10.2024 року за №51-П), вважаємо, що самочинно збудована житлова добудова літ.А-2 до приватного житлового будинку Позивачів по АДРЕСА_1 є їхньою власністю.

Оскільки, здійснене вищевказане будівництво було проведене без належного документального оформлення, тому на даний час відсутня можливість розпорядження належним на праві власності майном в повному обсязі, що порушує право на власність, тому позивачі вимушені звернутися до суду.

Представники позивачів позовні вимоги підтримали та просили задовольнити повністю з підстав, викладених у позові, про що надала відповідну заяву.

Представник відповідача до суду не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. Надав відзив, згідно якого прохав суд відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки позивачами не вичерпано усі можливі варіанти узаконення самочинного будівництва.

Представник третьої особи - Державна інспекція архітектури та містобудування України до суду не з?явився, надав письмові пояснення, згідно яких проти задоволення позовних вимог заперечував,

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку (1957 року побудови, з господарськими будівлями та спорудами (по 1/2 частині кожен), що знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Настекою Н.О. 04.12.2023 року за №1213.

Відомості про право власності Позивачів (по 1/2 частині кожного) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 04.12.2024 року за №356891898 та №356892996.

Згідно п.1.2. зазначеного договору дарування №1213 житловий будинок, який відчужувався (дарувався) розміщений на земельній ділянці, право власності на яку не оформлялося, документація із землеустрою на земельну ділянку відсутня, земельна ділянка у приватну власність та оренду не передавалася відповідно до довідки, виданої Полтавським міським управлінням земельних ресурсів та земельного кадастру від 21.11.2023 року за №01-04-01.2-12/3061.

Подарований житловий будинок було збудовано ще у 1957 році (спробу реконструкції розпочато було батьком у 2015 році, що підтверджено також технічним паспортом) тому через необхідність поліпшення житлових умов сім`ї у Позивачів виникла потреба у реконструкції вище зазначеного житлового будинку (шляхом добудови (прибудови) до вже існуючого житлового будинку додаткових житлових та нежитлових приміщень).

12.04.2024 року позивачі звернулися до Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради з заявою про отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 .

17.04.2024 року Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради повідомленням ВР01:7330-1601-9710-9281 відмовили позивачам у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 через відсутність документа, що засвідчує право власності або користування зазначеною земельною ділянкою.

Відсутність будівельного паспорта забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 відповідно позбавила можливості позивачів зареєструвати в ДАБІ повідомлення про початок будівельних робіт по реконструкції свого власного нерухомого майна.

Згідно договорів оренди землі від 31.05.2024 року, зареєстрованих Полтавською міською радою 04.10.2024 року за №50-П та 52-П Позивачі оформили право користування (право оренди) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га.

Відомості про інше речове право (право оренди) ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 29.10.2024 року за №401353205 та №401365278.

Станом на 29.10.2024 року реконструкція приватного житлового будинку по АДРЕСА_1 була майже завершена без оформлення дозвільних документів (будівельного паспорта та повідомлення про початок будівельних робіт).

Згідно технічного паспорта, виготовленого ФОП ОСОБА_4 12.11.2024 року по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На збудовану житлову добудову літ.А-2 не надано документи.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого 18.11.2024 року ФОП ОСОБА_5 на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації, в тому числі відповідності ДБН щодо створення безперешкодного життєвого середовища для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення встановлено, що реконструкція житлового будинку літ.А-1, за рахунок прибудови літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 можлива для надійної та безпечної експлуатації.

Пункт 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації передбачає (потребує) наявність будівельного паспорта (додаток №2 Порядку), повідомлення про початок будівництва (додаток №3 Порядку), рішення суду (додаток №5 Порядку).

Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 Позивачі не мають можливості зареєструвати та отримати в ДІАМ ні через портал Дія ні через органи ЦНАПу через відсутність дозвільних документів - будівельного паспорта та відповідно повідомлення про початок будівельних робіт, що порушує їхнє право на законне користування, володіння та розпорядження своєю приватною власністю.

Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про звернення до ЦНАП від 24.12.2024 року реєстраційний номер документу: СА01:9945-4080-1910-5022 Позивачам було відмовлено у внесенні відомостей в систему у сфері будівництва (реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації реконструйованого житлового будинку по АДРЕСА_1 ) через відсутність повідомлення про початок будівельних робіт.

Стаття 15 Цивільного кодексу України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Стаття 103 ЗК України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив) Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок тощо.

Відповідно до частини 2 статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Відповідно до статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором. При цьому можливість пред`явлення конкретних позовних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У частині 4 статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Нормативно регламентованим є право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Із змісту статті випливає, що для того, щоб будівництво не було самочинним, необхідною є наявність таких вимог: земельна ділянка повинна бути відведена для зведення житлового будинку, будівлі, споруди або іншого нерухомого майна; повинен бути належним чином оформлений дозвіл на забудову або належно затверджений проект; при забудові не були здійснені істотні порушення будівельних норм і правил.

У силу спеціального застереження, наведеного в частині 2 статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частинами 3, 5, 7 статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

За загальними правилами кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК України). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

У справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього.

Верховний Суд наголошує, що на підставі частини 3 статті 376 ЦК України суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме манно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина 3 статті 375 ЦК України).

Позивачі 12.04.2024 звернулися до управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради з заявою про отримання будівельного паспорту забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 .

17.04.2024 управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради повідомленням ВР01:7330-1601-9710-9281 відмовили Позивачам у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 » через відсутність документа, що засвідчує право власності або користування зазначеною земельною ділянкою, відсутність схеми намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо.

Згідно договорів оренди землі від 31.05.2024 року, зареєстрованих Полтавською міською радою 04.10.2024 року за №50-П та 52-П Позивачі оформили право користування (право оренди) на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га.

Відомості про інше речове право (право оренди) ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номером :10:001:0300 загальною площею 0,0444 га підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав від 29.10.2024 року за №401353205 та №401365278.

Тобто реконструкція житлового будинку по АДРЕСА_1 відбувалась без дозвільних документів, на ділянці, що не належала на той час на праві користування позивачам.

Технічна інвентаризація, яка наявна в матеріалах справи, визначає тільки склад, фактичну площу об`єму, технічний стан та/або визначення змін зазначених характеристик за певний період часу із виготовленням відповідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) з використанням Реєстру будівельної діяльності.

Встановити наявність або відсутність відхилень від вимог державних будівельних норм можливо тільки за результатами експертизи проектів будівництва в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Позивачами до суду не надано результатів експертизи, яка б підтвердила відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ, а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34,37 цього Закону).

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

-подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим КМУ. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт і порядок його подання визначаються КМУ;

-видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків(відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина сьома статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Статтею 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Законодавством встановлений чіткий алгоритм дій особи, яка має намір здійснити будівництво та зареєструвати право власності.

Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його до експлуатації в установленому законодавством порядку.

Частиною 8 статті 39 Закону № 3038-VI передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється.

Аналогічна норма закріплена пунктом 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Пункт 17 Порядку № 461 зазначає, що замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю один примірник декларації.

Згідно з пунктом 18 Порядку Порядок № 461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Позивачі звернулись до управляння адміністративних послуг із декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про звернення до ЦНАП від 24.12.2024 року реєстраційний номер документу: СА01:9945-4080-1910-5022 Позивачам було відмовлено у внесеннівідомостей в систему у сфері будівництва через відсутність повідомлення про початок будівельних робіт.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів , затвердженого постановою КМУ від 13.06.2011 року №461 у разі подання чи оформлення декларації з порушенням установлених вимог орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає її замовнику у спосіб, відповідно до якого були подані документи з письмовим обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що спричинили повернення декларації, замовник (уповноважена ним особа) може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для реєстрації декларації.

Враховуючи вищенаведене, позивачами не усунуто недоліки, що спричинили повернення декларації і повторно не звернулись до органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Наведений висновок узгоджуються з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 27.05.2015 у справі № 6-159цс15, від 02.12.2015 у справі № 6 - 1328цс15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04.06.2018 у справі № 640/13030/16-ц та від 18.02.2019 у справі № 308/5988/17.

Варто зазначити, що дії ДІАМ щодо надання відповіді на звернення, не можна розцінювати як відмову у прийнятті в експлуатацію в розумінні висновків Верховного Суду України, викладеним у постановах: від 27.05.2015 у справі № 6-159цс15, від 02.12.2015 у справі № 6 - 1328цс15, а також висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: від 04.06.2018 у справі № 640/13030/16-ц та від 18.02.2019 у справі № 308/5988/17.

Таким чином позивачі не вичерпали усі можливі заходи узаконення самовільно збудованого об`єкту у позасудовому порядку.

Оскільки, здійснене вищевказане будівництво було проведене без належного документального оформлення, та враховуючи той факт, що позивачами не було використано в повній мірі можливості досудового врегулювання спору, позивачі не є власниками земельної ділянки на якій здійснено побудову, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності в рівних частках по 1/2 частині за кожним на самочинно реконструйований житловий будинок, загальною площею 148,1 кв.м., житловою площею 77,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Г. Потетій