СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9433/25

пр. № 2-о/759/440/25

30 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кравченка Ю.В., присяжних Зброцької А.І., Коваленко І.І., за участю секретаря судового засідання Бондарчук М.І., представника заявника ОСОБА_1 , заінтересованих осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи, ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи, адвоката Демиденка А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання органу опіки та піклування Святошинської в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_5 та призначення йому другого опікуна

ВСТАНОВИВ

І. Позиції учасників справи

Аргументи заявника

06 травня 2025 року орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі також - орган опіки та піклування) звернувся до Святошинського районного суду міста ОСОБА_5 та призначення його другим опікуном ОСОБА_3 .

Подання обґрунтоване тим, що:

- 11 лютого 2016 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/19590/14-ц, яким визнав ОСОБА_5 недієздатним; рішення набрало законної сили 29.03.2016;

- 15 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/2447/17, яким призначив ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_5 ; рішення набрало законної сили 28.11.2017;

- ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла;

- 15 вересня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/10233/22, яким призначив ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_5 ;

- натепер ОСОБА_2 перебуває у Німеччині; у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я подав заяву про призначення ОСОБА_3 (сина ОСОБА_5 ) другим опікуном недієздатного ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_3 проживає разом із батьком, поклав на себе обов`язки з його догляду та утримання;

- ОСОБА_3 має стабільний дохід, за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна, судимості не має.

У судовому засіданні представник заявника, ОСОБА_1 , подання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що у 2022 році заяви про призначення опікунами недієздатного ОСОБА_5 подавали ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , проте орган опіки та піклування рекомендував призначити опікуном лише ОСОБА_2 . До 2025 року із повторною заявою ОСОБА_3 не звертався. Про перебування ОСОБА_3 в складі Збройних Сил України, органу опіки та піклування стало відомо після скерування подання до суду.

Позиції заінтересованих осіб та їх представників.

ОСОБА_2 подання органу опіки та піклування підтримав, просив його задовольнити. Також пояснив, що до 2022 року проживав у Сумській області, в місті Кролевець; опікуном його батька була бабуся ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . На початку повномасштабного вторгнення рф до України він з братом переїхали до Києва і здійснювали догляд за батьком. Просили орган опіки та піклування призначити батькові двох опікунів, але їх прохання свавільно проігнорували. Надалі ОСОБА_3 неодноразово виявляв бажання стати другим опікуном свого батька, адже характер і особливості хвороби унеможливлюють виконання функцій опікуна однією особою. Також повідомив, що в жовтні 2022 року виїхав разом з батьком за кордон, оскільки безпекова ситуація в Україні суттєво погіршувала стан здоров`я батька; деякий час вони прожили у Швеції, після чого переїхали в Німеччину, де стан батька стабілізувався. Навесні 2025 року батько повернувся до України разом із колишньою дружиною (його матір`ю), ОСОБА_4 , задля одержання пенсії, яку ОСОБА_5 не отримував, поки перебував за кордоном. Акцентував, що має проблеми зі здоров`ям, які з`явилися після його побиття у 2021 році; проходить періодичне лікування в Німеччині, тому самостійно не може виконувати опікунські обов`язки. Зазначив, що має плани лишитися в Німеччині, адже здобуває тут освіту, створив сім`ю. У 2025 році звертався до суду із заявою про звільнення його від обов`язків опікуна недієздатного ОСОБА_5 . Пояснив подання такої заяви недобросовісними діями адвоката, тому за власним рішенням заяву залишив без розгляду.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , пояснила, що є колишньою дружиною ОСОБА_5 та матір`ю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . З ОСОБА_5 розірвала шлюб у 2004 році. Зазначила, що сини завжди допомагали в догляді та утриманні батька. На початку повномасштабного вторгнення рф до України переїхали до Києва. Після смерті матері недієздатного ОСОБА_5 сини подали заяви до органу опіки та піклування про призначення їх опікунами, проте орган опіки та піклування без пояснення причин вирішив призначити опікуном лише ОСОБА_2 . ОСОБА_3 неодноразово просив призначити його другим опікуном, проте в усній бесіді представник органу опіки та піклування повідомила, що через воєнний стан це неможливо. Акцентувала, що здійснювати опіку над недієздатним ОСОБА_5 одна особа фізично не може через характер його хвороби (психози, епілептичні напади тощо). Повідомила, що на початку повномасштабного вторгнення рф до України виїхала до Німеччини, де раніше працювала. ОСОБА_2 після призначення його опікуном виїхав разом з батьком за кордон; в останні роки вони проживали в Німеччині. До України разом з колишнім чоловіком поверталася двічі: наприкінці 2024 року та в березні 2025 року; відтоді до Німеччини не виїздили. Причиною повернення були необхідність отримання пенсії, а також сум недієздатного за домівкою та молодшим сином. Указала, що допоки ОСОБА_3 проходить військову службу за мобілізацією, фактично догляд за недієздатним здійснює вона. Проте через відсутність статусу опікуна вона позбавлена можливості оперативно вирішувати питання, пов`язані з життєдіяльністю та станом здоров`я недієздатного. З наведених мотивів подання підтримала, просила його задовольнити.

ОСОБА_3 подання органу опіки та піклування підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що до 2022 року проживав у Сумській області, в місті Кролевець, після початку повномасштабного вторгнення рф до України переїхав до Києва. Брав участь у здійсненні догляду за батьком, утримував його. 19 грудня 2024 року був призваний до Збройних Сил України за мобілізацією. На питання суду, як саме планує виконувати опікунські обов`язки, перебуваючи на військовій службі, відповів, що в разі призначення його опікуном він набуде право на звільнення з військової служби.

Представник ОСОБА_3 , адвокат Демиденко А.І., подання підтримав. Зазначив, що законом не заборонено призначати недієздатній особі двох опікунів. Просив ухвалити рішення, керуючись принципом верховенства права.

ІІ. Процесуальні дії суду

12 травня 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, призначив судове засідання на 10 червня 2025 року.

02 червня 2025 року ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС подав заяву про участь у судовому засіданні, призначеному на 10 червня 2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У задоволенні вказаної заяви головуючий суддя відмовив через порушення порядку її подання, про що 03 червня 2025 року постановив відповідну ухвалу.

04 червня 2025 року до суду надійшла заява представника заінтересованої особи, ОСОБА_4 , про участь ОСОБА_2 в судовому засіданні, призначеному на 10 червня 2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Зазначену заяву головуючий суддя задовольнив, про що 04 червня 2025 року постановив відповідну ухвалу.

У зв`язку зі здійсненням попереднього відбору присяжних судове засідання, призначене на 10 червня 2025 року, суд відклав на 30 червня 2025 року.

16 червня 2025 року до суду надійшла заява представника заінтересованої особи, ОСОБА_4 , про участь ОСОБА_2 в судовому засіданні, призначеному на 30 червня 2025 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Зазначену заяву головуючий суддя задовольнив, про що 17 червня 2025 року постановив відповідну ухвалу.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , заявила клопотання про долучення до матеріалів справи акта обстеження, в якому викладені пояснення сусідів щодо здійснення ОСОБА_3 догляду за батьком. Зазначене клопотання суд задовольнив, про що постановив ухвалу без оформлення окремого документа.

ІІІ. Обставини, які встановив суд

11 лютого 2016 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/19590/14-ц, яким визнав ОСОБА_5 недієздатним; рішення набрало законної сили 29.03.2016 (а.с. 15).

15 листопада 2017 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/2447/17, яким призначив ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_5 ; рішення набрало законної сили 28.11.2017 (а.с. 56).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 07.06.2022, актовий запис № 11865 (а.с. 23).

15 вересня 2022 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення в справі № 759/10233/22, яким призначив ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_5 . Зазначене рішення набрало законної сили 17.10.2022 (посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/106266853).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів м. Києва 17.09.1991, актовий запис № 2542 (а.с. 13);

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого повторно Кролевецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 02.08.2022, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірваний 05.03.2004, актовий запис № 27 (а.с. 22).

Відповідно до листа доктора медицини Олександра Айхгорна від 09 січня 2025 року, пан ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прооперований у січні 2021 року з приводу перелому лівої гомілки. Імплантований металевий штифт. З того часу з`явився біль, набряк гомілки. Ходьба до 500м. Висновки: ліва гомілка набрякла, середня ділянка гомілки, кістозна пухлина близько 7,7 см. Рекомендовано спільне лікування з ортопедом для подальшого хірургічного втручання. Справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Корнєєнковою Н.О. 20.01.2025 за р. № 943 (а.с. 57-58).

Відповідно до переказного листка страхової компанії АОК Райнланд/Гамбург діагноз ОСОБА_2 : перелом лівої гомілки, біль у лівій нозі, набряк ноги, труднощі при ходьбі. Справжність підпису перекладача засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Корнєєнковою Н.О. 20.01.2025 за р. № 945 (а.с. 61-62).

У 2025 році ОСОБА_3 звернувся до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про призначення його опікуном недієздатного ОСОБА_5 (а.с. 5). Точна дата звернення на заяві не вказана. Факт звернення ОСОБА_3 із зазначеною заявою в січні 2025 року учасники справи визнали.

Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи, складеним Управлінням соціальної та ветеранської політики Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 10.06.2025 за № 1143, на момент здійснення обстеження ОСОБА_3 не зареєстрований, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 має інвалідність І групи Б, проживає разом із сином, ОСОБА_3 , і потребує постійного стороннього догляду. Умови проживання задовільні, квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою (а.с. 100-101).

Згідно з медичним висновком, складеним Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Святошинського району м. Києва 27.01.2025, ОСОБА_3 протипоказань до опіки над батьком не має (а.с. 8).

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», виданого Департаментом інформатизації МВС України за № ФОВМ-003037381, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 04.02.2025 є особою, стосовно якої: відомості про притягнення до кримінальної відповідальності відсутні, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості відсутні, відомості про розшук відсутні (а.с. 99).

Згідно з довідкою № ДЛ00-000001, виданою Товариством ОСОБА_3 за період з 03.06.2024 до 30.09.2024 після вирахування податків і зборів становив 127 753,50 гривень (а.с. 24).

ОСОБА_2 надав свою згоду на призначення ОСОБА_3 другим опікуном недієздатного ОСОБА_5 , що підтверджується його заявою від 19.03.2025, підписаною електронним цифровим підписом «АЦСК Приватбанк» (а.с. 4).

Згідно з витягом з протоколу № 4 засідання опікунської ради при Святошинській районній в місті Києві державній адміністрації від 29 квітня 2025 року опікунська рада ухвалила рекомендувати задовольнити заяву ОСОБА_3 про призначення його опікуном ОСОБА_5 та підготувати відповідне подання до суду (а.с. 3).

ОСОБА_3 проходить військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 з 19 грудня 2024 року по теперішній час, що підтверджується довідкою № 5790 від 13.06.2025 (а.с. 98).

Відповідно до акта обстеження після смерті ОСОБА_6 опіку над ОСОБА_5 взяли на себе сини, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . ОСОБА_2 має проблеми зі здоров`ям. ОСОБА_3 з 19 грудня 2024 року призваний до лав Збройних Сил України. Фактично тимчасовий догляд за ОСОБА_5 здійснює його колишня дружина, ОСОБА_4 . Акт підписаний мешканцями багатоповерхового будинку по провулку Приладному в місті Києві (а.с. 111).

15 травня 2025 року Святошинський районний суд міста Києва постановив ухвалу про залишення заяви ОСОБА_2 про звільнення його від обов`язків опікуна та призначення іншого опікуна недієздатного ОСОБА_5 без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (посилання в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/127353047).

ІV. Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

У статті 55 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (частина перша статті 41 ЦК України).

Згідно зі ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За змістом положень ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до ст. 64 ЦК України опікуном або піклувальником не може бути яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Відповідно до положень п. 3.1., 3.2. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 за № 34/166/131/88, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Опікунами (піклувальниками) не можуть бути особи, які: не досягли 18 років; визнані в установленому порядку недієздатними або обмежено дієздатними; перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах; раніше були опікунами чи піклувальниками та з їх вини опіку чи піклування було припинено; позбавлені батьківських прав; інтереси яких суперечать інтересам осіб, що підлягають опіці чи піклуванню; засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Отже, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (див. постанову Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до положень статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками сімейних відносин для уникнення виконання встановлених законом обов`язків. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що особа використовувала право на зло; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб, держави (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов: настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які потерпають від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

У постанові від 28 травня 2025 року у справі № 641/7190/23 Верховний Суд зазначив, що саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому питанні, та належним чином мотивувати своє подання про можливість призначення особи опікуном та, перш за все, необхідність такого.

V. Оцінка і висновки суду

У справі, що розглядається, орган опіки та піклування звернувся до суду з поданням про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_3 його другим опікуном.

У ході розгляду справи суд установив, що:

- на підставі рішення суду від 11 лютого 2016 року ОСОБА_5 був визнаний недієздатним; 15 листопада 2017 року опікуном ОСОБА_5 була призначена його мати, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- після смерті ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_5 був призначений син недієздатного, ОСОБА_2 . Відповідне рішення суду набрало законної сили в жовтні 2022 року;

- тоді ж, у жовтні 2022 року, ОСОБА_2 разом з недієздатним ОСОБА_5 виїхав за кордон, де вони перебували до кінця 2024 року;

- 19 грудня 2024 року ОСОБА_3 (кандидат в опікуни) був призваний до Збройних Сил України;

- за свідченням колишньої дружини ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , саме наприкінці 2024 року ОСОБА_5 в її супроводі повернувся до України вперше з 2022 року;

- після призову до Збройних Сил України ОСОБА_3 звернувся із заявою про призначення його другим опікуном недієздатного батька;

- у березні 2025 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вдруге приїхали до України, де вони перебувають дотепер. Оскільки опікун недієздатного ОСОБА_2 перебуває за кордоном і до України не приїздив, ОСОБА_4 здійснює догляд за колишнім чоловіком.

Отже, після призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_5 і до моменту призову ОСОБА_3 до Збройних Сил України недієздатний разом з опікуном перебували за кордоном, а ОСОБА_3 із заявою про призначення його опікуном батька до органу опіки та піклування не звертався.

Натомість звернувся із такою заявою після призову до Збройних Сил України за мобілізацією; з березня 2025 року недієздатний ОСОБА_5 перебуває в Україні. У судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що зможе повноцінно виконувати обов`язки опікуна лише після звільнення з військової служби.

Наведене дозволяє виснувати, що вказані дії ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 спрямовані на штучне створення підстав для звільнення ОСОБА_3 з військової служби.

При цьому аргументи заінтересованих осіб та їхніх представників про неможливість одноосібного виконання функцій опікуна недієздатного ОСОБА_5 зазначеного висновку не спростовують.

Ситуація, за якої недієздатний ОСОБА_5 залишився без догляду свого опікуна, спричинена власними свідомими діями ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , які попри стан здоров`я недієздатного і воєнний стан ухвалили рішення про повернення ОСОБА_5 до України. Очевидно, що правопорядок не може толерувати такі дії та залишати їх поза увагою.

Аргументи ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про приїзд недієздатного до України задля одержання пенсії суд оцінює критично. Зазначену пенсію недієздатний ОСОБА_5 дотепер не отримав, позаяк в силу приписів законодавства не може її отримати самостійно, а його опікун перебуває за кордоном. Наведену обставину заінтересовані особи підтвердили в судовому засіданні. До того ж, повернення недієздатної особи, якій вочевидь безпечніше там, де немає війни, беззаперечно не відповідає її інтересам.

Доводи заінтересованих осіб про неодноразові звернення ОСОБА_3 із заявами про призначення його опікуном недієздатного батька та свавільну бездіяльність органу опіки та піклування суд до уваги не бере, адже доказів зазначених обставин матеріали справи не містять.

Суд також ураховує, що в січні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про звільнення його від обов`язків опікуна ОСОБА_5 за станом здоров`я, що за фактичних обставин справи, на думку звичайної розсудливої людини, виглядало б виправдано. Проте у травні 2025 року ОСОБА_2 подав заяву про залишення вказаної заяви без розгляду. Будь-яких розумних пояснень такого рішення ОСОБА_2 в судовому засіданні не надав.

Звертаючись до суду з поданням, орган опіки та піклування не перевірив відношення ОСОБА_3 до військової служби, не встановив, що на час подання заяви ОСОБА_3 був призваний до Збройних Сил України за мобілізацією, не оцінив фактичні обставини справи та дії учасників справи на предмет їх добросовісності, належним чином подання не мотивував.

З огляду на викладене, подання органу опіки та піклування суд залишає без задоволення.

VІ. Судові витрати

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави (частина друга статті 299 ЦПК України).

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 273, 293, 294, 299, 300, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Подання органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення опіки над недієздатним ОСОБА_5 та призначення йому другого опікуна, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

Заявник: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (місцезнаходження: місто Київ, проспект Берестейський, будинок 97, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 37395418).

Заінтересована особа: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Повне рішення суду складене 04 липня 2025 року.

Суддя Ю.В. Кравченко

Присяжні А.І. Зброцька

І.І. Коваленко