Провадження №: 2/336/170/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Железняка В.К., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Комишуваської селищної ради, ОСОБА_2 , вказавши, що на балансі колгоспу «Україна» перебував гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом колгосп «Україна» був реорганізований у КСП «Україна», а потім ліквідований без правонаступника. Наразі право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комишуваською селищною радою 18.07.1988 року. В зазначеному будинку наявні дві квартири, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , яка набула право власності на підставі рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.04.2011 року. Право власності на квартиру АДРЕСА_3 не зареєстроване. До 2011 року у квартирі АДРЕСА_3 проживала ОСОБА_5 , у якої ОСОБА_6 придбала цю квартиру у 2011 році та з тих пір мешкала там разом із чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_3 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі у квартирі фактично проживають без реєстрації позивач разом із сином ОСОБА_3 . По суті вимог позивач просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 07.03.2024 року провадження по справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року було закрите підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2024 року призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на зазначених у позові підставах. По суті пояснила, що вона з чоловіком придбала квартиру у ОСОБА_5 , натомість у ОСОБА_5 не було правовстановлюючих документів на квартиру. Згодом позивач дізналась, що право власності на будинок в цілому зареєстроване за ОСОБА_4 . Вказуючи, що у квартирі вона проживає безперервно з 2011 року, несе витрати з утримання житла, просила визнати за нею право власності на квартиру в порядку набувальної давності.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, додатково вказав, що наразі невідомо за яких обставин було оформлено свідоцтво про право власності на будинок за ОСОБА_4 , натомість позивач тривалий час володіє квартирою та постійно там мешкає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вона у квартирі АДРЕСА_5 мешкає з 1983 року, вселилась в квартиру як працівник колгоспу. На той момент будинок мав статус гуртожитку. На момент припинення існування колгоспу ОСОБА_2 мешкала в будинку сама, а потім пустила в будинок жити ОСОБА_5 , яка там мешкала два роки, але реєстрації місця проживання не мала.

Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області представника в судове засідання не направила, спрямувала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказуючи, що проти позову не заперечують. Відзив на позов не подавався.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, пояснень по справі до суду не подавав.

Судом досліджувались письмові докази, надані позивачем та витребувані судом, допитано свідків.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що колись у спірній квартирі мешкала ОСОБА_5 , а позивач купила у ОСОБА_5 квартиру у 2011 році, після чого в квартирі робили ремонт.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що колись будинок АДРЕСА_1 належав колгоспу, там мешкали різні люди. Свідок допомагала ОСОБА_1 робити ремонт у квартирі у 2013 році.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Комишуваською селищною радою 18.07.1988 року.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.04.2011 року визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на квартиру загальною площею 118 кв.м. АДРЕСА_5 , а також на належні до неї господарські споруди: сарай, сіни з правом реєстрації в органах БТІ.

Згідно з технічним паспортом на будинок, виготовленим 26.12.2010 року, будинок АДРЕСА_1 складається з двох квартир: квартири АДРЕСА_2 площею 118,8 кв.м. та квартири АДРЕСА_3 площею 50,5 кв.м.

Довіреністю від 26.04.2011 року, посвідченою секретарем виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, Балик Н.І. уповноважила ОСОБА_1 на представлення її інтересів.

Також позивачем додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також копії квитанцій про сплату послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , де платником вказано ОСОБА_5 .

Згідно із відповіддю п`ятої запорізької державної нотаріальної контори від 06.07.2024 року в п`ятій запорізькій державній нотаріальній конторі спадкова справа після ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилась.

Аналогічна інформація надана і Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом.

Згідно із відповіддю представника Комишуваської селищної ради на запит суду щодо надання копії свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_4 на буд. АДРЕСА_1 радою документи до 2000 року передані до архіву Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області. На момент відповіді такі документи можуть перебувати в архівному відділі Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області.

З листів Державного архіву Запорізької області вбачається, що спадкові справи до архіву на зберігання не надходять.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 4 ЦПК України визначено право кожної особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачем обрано такий спосіб судового захисту як визнання права власності за набувальною давністю на квартиру.

Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

При цьому відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна.

З наданих суду доказів вбачається, що на момент звернення до суду з позовом, а рівно і на день розгляду справи судом, ані Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, ані ОСОБА_2 ,які позивачем визначені відповідачами у справі, не є та не були власниками як квартири АДРЕСА_4 , так і усього будинку в цілому.

Право власності на весь будинок зареєстровано в установленому порядку за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, яке не було визнано недійсним та не скасоване.

Позивач, вказуючи на добросовісність набуття нею права власності на квартиру, посилалась на те, що вона придбала квартиру у ОСОБА_5 , якій передала грошові кошти та отримала довіреність.

Натомість, суд зауважує, що ОСОБА_5 не мала права власності на вказану квартиру, а відтак не могла і передати таке право позивачеві, про що позивач знала або повинна була знати в момент придбання квартири, адже могла та повинна була перевірити, чи є ОСОБА_5 власником квартири.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності на будинок було зареєстроване 12.06.2003 року за ОСОБА_4 , тож така реєстрація вже існувала станом на 2011 рік, коли, зі слів позивача, вона придбала спірну квартиру у ОСОБА_5 .

За таких обставин не можна вважати добросовісним набуття права позивачем.

При цьому позивачем не було надано будь-яких доказів того, що власник усього будинку ОСОБА_4 на момент звернення до суду із позовом не може виступати відповідачем по справі, адже наявні в матеріалах справи документи свідчать про смерть іншої особи, а саме ОСОБА_10 , яка померла у 1997 році, натомість як власником будинку є ОСОБА_4 , право власності якої зареєстроване у 2003 році.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження підстав, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття спірної квартири у власність за набувальною давністю, тож у позові належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, , сщ. Комишуваха Запорізького району Запорізької області, вул. Богдана Хмельницького, 49;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований проживаючим АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Дацюк

Повне рішення виготовлено 08 липня 2025 року

08.07.25