Справа № 444/435/25
Провадження № 2/444/727/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

16 червня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретаря судового засідання Будзан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про припинення права спільної часткової власності будинку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про припинення права спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстровано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . А також просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 142,3 кв.м. з яких: житлова площа становить 40.4 кв.м., допоміжна 101.9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

В позові посилається на те, щовідповідно до договору купівлі-продажу від 11.08.2005 року позивач придбав частину житлового будинку в АДРЕСА_1 (в минулому Жовківського району Львівської області), яка складається з 4-х житлових кімнат, кухні 3-х коридорів, кладової, підвального приміщення. Відповідно до технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа зазначеної частини будинку становить 142.3 кв.м., з яких житлова площа становить 40.4 кв.м., допоміжна 101.9 кв.м., та господарські будівлі - сарай, гараж, 1/2 частина зазначеного житлового будинку належала ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що недавно довідався про те, що за рішенням виконкому Сопошинської сільської ради №38 від 24 жовтня 2018 року частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 виділено в окреме будинковолодіння та присвоєну поштову адресу " АДРЕСА_2 (тепер Львівського району Львівської області." Належна їй частина будинку зареєстрована як самостійний об`єкт, тобто припинено фактично право спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 . Належна ОСОБА_1 ,1/2 частина будинку залишилася за старою адресою.

В зв`язку з таким, він звернувся до Жовківської міської ради щодо реєстрації належної йому частини будинку, як окремого будинку і рішенням виконкому №16 від 13.09.2023 року належній йому 1/2 частині житлового будинку присвоєно існуючу поштову адресу " АДРЕСА_1 ", однак він не може зареєструвати на своє ім`я нерухоме майно, як окремий об`єкт - житловий будинок, оскільки не припинено державну реєстрацію 1/2 частини будинку і йому державним реєстратором усно роз`яснено, що відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке можливо лише за рішенням суду про скасування реєстрації на його частину будинку.

У зв`язку з наведеним, позивач просить позов задоволити.

25.03.2025 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

12.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 подав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Щодо ухвалення заочного рішення в справі не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду відповідачем подано листа про відсутність заперечень щодо позовних вимог, в якому відповідач також просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2005 року є власником 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка складається з 4-х житлових кімнат, кухні 3-х коридорів, кладової, підвального приміщення, та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане начальником ДКП Червоноградське МБТІ 1/2 будинку в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.08.2005 року зареєстрована за ОСОБА_1 (арк.спр.5, 6).

З рішення виконкому Сопошинської сільської ради №38 від 24 жовтня 2018 року встановлено, що1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 виділено в окреме будинковолодіння та присвоєну поштову адресу " АДРЕСА_2 (тепер Львівського району Львівської області." Належна їй частина будинку зареєстрована як самостійний об`єкт, тобто припинено фактично право спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру речових права (арк.спр.9).

Належна ОСОБА_1 1/2 частина будинку залишилася за колишньою адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення виконкому №16 від 13.09.2023 року Жовківської міської ради належній ОСОБА_1 частині житлового будинку, як будинку в цілому, присвоєно існуючу поштову адресу " АДРЕСА_1 ", яку позивач ОСОБА_1 не може зареєструвати на своє ім`я як окремий об`єкт - житловий будинок, оскільки не припинено державну реєстрацію 1/2 частини будинку (арк.спр.8).

Із рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Г.Вненкевич №77229968 від 13.02.2025 року встановлено, що державний реєстратор розглянувши заяву від 07.02.2025 року відмовив в проведенні реєстраційних дій: відсутній документ на підставі якого можна зареєструвати 1/2 частину будинку, як окремий об`єкт нерухомого майна (договір поділу, виділу, рішення суду) (арк.спр.35).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до частин першої-другої статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до ст.392 ЦПК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності з ОСОБА_3 є власниками будинку АДРЕСА_1 , частка якої виділена та вже зареєстрована в окреме будинковолодіння. А відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 за позивачем та визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 як окремого будинковолодіння.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд також враховує те, що відповідач не заперечує проти позивних вимог ОСОБА_1 .

Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81 ст. ст. 258-259, 263, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності в будинку АДРЕСА_1 в якому зареєстровано право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 142,3 кв.м., з яких: житлова площа становить 40.4 кв.м., допоміжна 101.9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 23.06.2025 року.

Суддя: Олещук М. М.