Справа №456/2339/25
Провадження №2/443/636/25
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

14 липня 2025 рокуЖидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЕРША» звернулося до Стрийського міськрайонного суд Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33838,68 грн., та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,20 грн..

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 26.01.2025 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний НОМЕР_1 у селі Жирова по вул.Стрийська, 53 Стрийського району Львівської області здійснив зіткнення із транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 . У результаті ДТП транспортний засіб «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень. Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.02.2025 по справі №443/182/25 ОСОБА_1 визнано винним за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

08.02.2024 ПАТ «Страхова компанія «ПЕРША» отримано заяву про страхову виплату потерпілого ОСОБА_2 за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 26.01.2025 в с.Жирова Стрийського району Львівської області за участю транспортного засобу ВАЗ 210994-20», державний номерний НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .. ПАТ «Страхова компанія «ПЕРША» визнано випадок страховим та виплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 33838,68 грн. на підставі розрахунку страхового відшкодування, страхового акту та калькуляції.

Відповідно до пункту а) підпункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 33838,68 грн.

14.03.2025 на адресу відповідача було направлено лист із прохання у добровільному порядку сплатити суму сплаченого страхового відшкодування, але лист повернувся відправнику «за закінченим терміну зберігання».

Ухвалою Стрийського міськрайооного суду Львівської області від 19.05.2025 року цивільну справу №456/2339/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу передано за підсудністю на розгляд Жидачівському районному суду Львівської області.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, згідно позовної заяви просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву, клопотання про проведення судового засідання без його участі не надходило, та не повідомив суд про причину неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Оскільки відповідач відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено такі обставини.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.02.2025 у справі №443/182/25, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.18-20).

Вказаною постановою встановлено, що 26 січня 2025 року о 17:50 год. в с.Жирова по вул.Стрийська, 53, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», що підтверджується тестом №4637 від 26.01.2025 року, результат огляду становить 1,57 ‰. Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху.

Крім того, 26 січня 2025 року о 17:50 год. в с.Жирова по вул.Стрийська, 53, Стрийського району Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 210994-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , не бу уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.01.2025, та перебування останнього на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння є встановленим та не підлягає доказуванню.

Згідно відповіді від НПУ (а.с.6-7), 26.01.2025 о 17 го. 50 хв. відбулося ДТП (лобове зіткнення) в с.Жирова вул.Стрийська, Жидачівський район, Львівська область, 1-й учасник ДТП транспортний засіб марки «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пошкодження передня центральна частина, передня права частина, водій - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у стані алкогольного сп`яніння, 2-й учасник ДТП транспортний засіб марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник та водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пошкодження бокова ліва частина. Винуватець ДТП ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША», що підтверджується копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 219297044 (а.с.16).

Відповідно до вищевказаного полісу № 219297044, страхова сума за одного потерпілого становить: 320 000 грн. за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю; 160 000 грн. - за шкоду, заподіяну майну; 0,00 грн. - розмір франшизи.

Як видно із повідомлення від ОСОБА_1 про настання дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2025, який адресований ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША»,водієм транспортного засобу «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , останнім повідомлено позивача про вказану дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 26.01.2025 та про обставини такої (а.с.15).

Згідно ремонтної калькуляції №LE 25-59-0 від 05.02.2025, загальна сума вартості ремонту (після вирахувань) транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 33838,68 грн. (а.с.10-11).

Вказане також підтверджується розрахунком страхового відшкодування до страхового акту №10.001-25-00395 (а.с.21).

18.12.2023 власник автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША», із заявою про страхове відшкодування по події, яка мала місце 26.01.2025 та відповідно до якої просить здійснити виплату страхового відшкодування згідно з договором страхування (полісом) № 219297044. (а.с.8-9).

Згідно страхового акту №10.001-25-00395 від 07.03.2025, сума страхового відшкодування, завданого власнику транспортного засобу ««Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підлягає виплаті становить 33838,68 грн. (а.с.23).

Відповідно до платіжної інструкції №13378 від 13.03.2025, ПрАТ «Страхова компанія «ПЕРША» виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування згідно страхового акту №10.001-25-00395у розмірі 33838,68 грн. (а.с.5).

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як зазначено у ст. 5 Закону України № 3720-IХ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 3720-IХ) страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 3720-IХ, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

У разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи (ч.2 ст.18 Закону № 3720-IХ)

Отже, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 3720-IХ порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 3720-IХ, у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.

Загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних) виплат у разі заподіяння шкоди майну потерпілої особи не може перевищувати розмір страхової суми за таку шкоду, встановленої цим Законом (ч.3 ст.26 Закону № 3720-IХ).

Таким чином, на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у страховика на випадок деліктного зобов`язання виникає обов`язок, у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок страхувальника, який завдав шкоди.

При цьому, як встановлено судом, позивачем, як страховиком автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату потерпілій суми страхового відшкодування в розмірі 33838,68 грн..

На підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п.п. а) п.1 ч.1 ст.37 Закону № 3720-IХ, cтраховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції/

Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 24.02.2025 по справі №443/182/25 та те, що страховик відшкодував заподіяні збитки, то до нього перейшло право вимоги відшкодування заподіяних відповідачем збитків в порядку регресу.

За наведених обставин, позивач, в порядку регресу, має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не представив жодних доказів на спростування позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265, 273, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» (03150, м.Київ, вул.Фізкультури, 30, ) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 33838 (тридцять три тисячі вісімсот тридцять вісім) гривень 68 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» (03150, м.Київ, вул.Фізкультури, 30, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовоюзаявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя С.І. Сливка