Провадження №: 2/336/699/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 8 липня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Якущенко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства щодо повнолітньої особи,-

В С Т А Н О В И В:

За поданим позовом позивач просить суд встановити, що відповідач є її біологічним батьком, посилаючись на те, що відповідач визнав її своєю дочкою, а мати позивача приховувала від відповідача, що він є батьком позивача. При цьому, позивач задля доведеності заявлених позовних вимог вказала на Звіт про встановлення батьківства від 04.12.2023.

Ухвалою суду від 04.11.2025 вирішено:

«Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження».

Ухвалою суду від 29.02.2025 вирішено:

«Закрити підготовче провадження та призначити вищевказану справу до судового розгляду по суті».

У судовому засіданні позивач наполіг на позові за вказаними у ньому підставами, а відповідач на заявлені позовні вимоги заперечень не мав.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено та матеріалалми справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась позивач - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження від 20.05.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 544.

При цьому, батьком позивача вказано « ОСОБА_3 ».

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 11.02.2016 слідує, що відомості про батька позивача записані до актового запису про її народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (ч.1 ст. 135 СК України).

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч.4 ст. 128 СК України).

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття (ч.3 ст. 128 СК України).

Як слідує з матеріалів справи, позивач, 2004 року народження, досягла повноліття.

Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положеньст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної зави. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасники справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наполягаючи на кровній спорідненості з відповідачем, позивач задля доведення обставини батьківства фактично подала суду лише Звіт про встановлення батьківства ДНК від 04.12.2023, згідно якого передбачуваний батько ( ОСОБА_2 ) не може бути виключений як біологічний батько досліджуваної дитини ( ОСОБА_1 ) на основі аналізу локусів STR, ймовірність встановлення батьківства дорівнює 99,99999999 %.

Натомість суд критично ставиться до наданого позивачем Звіту про встановлення батьківства ДНК від 04.12.2023, оскільки зі змісту самого звіту вбачається, що зразки не відбиралися з верифікацією, а імена пацієнтів та походження зразків не можуть бути підтвердженні, при цьому самі результати тесту носять виключно інформаційний характер.

Інших доказів суду сторони не надавали, клопотань про витребування чи забезпечення доказів, в т.ч. призначення експертизи, не заявляли, незважаючи на роз`яснення судом їх прав та обов`язків.

Враховуюче викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про винання батьківства щодо повнолітньої особи.

Дата складання повного рішення суду вказана у вступній частині судового рішення вище.

Роз`яснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В Зарютін