РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 рокуСправа № 495/52/24
Номер провадження 2/495/3012/2025

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Мишко В.В.,

при секретарі судового засідання Федоровій Л.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

03.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

05.02.2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування.

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 .

Після смерті вказаної особи залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 кв.м. та житловою площею 31,2 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_3 , оскільки останні 5 років життя проживала однією сім`єю із спадкодавцем: вела з нею спільне господарство, доглядала її через її хворобливий стан, проживала за однією адресою та мали спільні витрати та побут.

Інших спадкоємців, а саме спадкоємців, які відносяться до вищих черг спадкування, визнаних Цивільним кодексом України - не має.

Право власності на вказаний будинок належало ОСОБА_3 на підставі приватної власності.

Оскільки позивачем вичерпано усі заходи позасудової можливості реалізувати своє право спадкоємця, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом для захисту її майнових прав.

Короткий зміст та обґрунтування зустрічного позову

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла близька позивачу за зустрічним позовом людина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 .

Після смерті вказаної особи залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 кв.м. та житловою площею 31,2 кв.м.

Позивач за зустрічним позов, звертає увагу, що саме вона є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_3 , оскільки більш ніж 5 років перед смертю ОСОБА_3 , вони проживали однією сім`єю із спадкодавцем: мали сумісний бюджет, разом відпочивали, вели спільне господарство, саме вона, а не ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджуються документально: актом та довідкою ЖЕО, свідоцтвом про поховання, за яким саме позивач за зустрічним позовом організувала та сплатила послуги з поховання, тощо.

Більш того, позивач за зустрічним позовом зверталась до суду із заявою про встановлення проживання факту однією сім?єю, проте вона була залишена без розгляду Одеським апеляційним судом (постанова від 12.12.2019 року, справа №495/10269/17) оскільки в даних правовідносинах виник спір про право (право спадкування) та дана позовна заява, як раз об`єднує в собі обидві вимоги: встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Таким чином, позивач за зустрічним позовом переконана в правомірності та законності своїх вимог.

Рух справи у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.01.2024 року /суддя Боярський О.О./ відкрито загальне позовне провадження у справі №495/52/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування. Призначено підготовче судове засідання /а.с.12-13/.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2024 року, справу №495/52/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, прийнято до розгляду. Призначено підготовче судове засідання /а.с.18-19/.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.02.2025 року поновлено ОСОБА_2 строк для пред`явлення зустрічної позовної заяви, та прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування до розгляду в одному провадженні з цивільною справою №495/52/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування /а.с.124-125/.

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої просила залишити її позов до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування без розгляду. Зустрічний позов ОСОБА_4 визнає, не заперечує проти його задоволення. Просить справу розглянути без її участі.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.ч.3,4ст.200Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Враховуючи заяву позивача ОСОБА_1 , про залишення свого позову без розгляду, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, слід залишити без розгляду.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла близька ОСОБА_2 людина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 25 липня 2017 року /а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_3 , залишилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 кв.м. та житловою площею 31,2 кв.м.

Право власності на вказаний будинок належало ОСОБА_3 на підставі приватної власності /а.с.118-119/.

Позивач за зустрічним позов, звертає увагу, що саме вона є єдиною спадкоємницею після смерті ОСОБА_3 , оскільки більш ніж 5 років перед смертю ОСОБА_3 , вони проживали однією сім`єю із спадкодавцем: мали сумісний бюджет, разом відпочивали, вели спільне господарство.

Вказані обставини підтверджуються документально:

- актом від 21.11.2017 року та довідкою ЖЕО №293 від 24.11.2017 року /а.с.105-106/;

- свідоцтвом про поховання, за яким саме позивач за зустрічним позовом організувала та сплатила послуги з поховання /а.с.104/.

Більш того, позивач за зустрічним позовом зверталась до суду із заявою про встановлення проживання факту однією сім`єю, проте вона була залишена без розгляду Одеським апеляційним судом (постанова від 12.12.2019 року, справа №495/10269/17) оскільки в даних правовідносинах виник спір про право (право спадкування) та дана позовна заява, як раз об`єднує в собі обидві вимоги: встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності /а.с.111-115/.

Відповідно до листа завідувача Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Олександра САДАНОВА №240/01-16 від 12.03.2024 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилась/а.с.25/.

ОСОБА_3 за життя заповіту не склала, отже спадкування проводиться за законом.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч.2ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьомуст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

За правиламист.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно п.21Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 Цивільного кодексу України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив та виклав у п.5.2 Листа від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч.1ст.1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч.2ст.1259 ЦК України). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного уст.1258 ЦК.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 , вона з померлою вели спільне господарство,були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач здійснювала догляд за померлою, займалася її лікуванням, забезпечувала усім необхідним для життя та сплачувала грошові кошти за житлово-комунальні послуги, а також понесла витрати, пов`язані з її похованням.

Позивач прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вимога про надання позивачу права на спадкування за законом як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 є похідною від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Таким чином, суд вважає що наявні всі підстави, передбачені ч.2 ст.1259 ЦК України, для надання їй права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця першої черги за законом.

Відповідно до ст.316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, визнання відповідачем позову, суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.3,74СК України ст.12,77-81,263,265 ЦПК України, ст.2,16, 1258-1262 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 - однією сім`єю з 2012 року по 2017 рік.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 кв.м. та житловою площею 31,2 кв.м., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Віталій МИШКО