Справа № 588/499/25
провадження № 2-др/588/4/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2025 року м. Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючий суддя Лебедь О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ноздріної В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачки Сумцова Євгена Станіславовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення аліментів,
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24 червня 2025 року цивільний позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник адвокат Сумцов Євген Станіславович до ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник адвокат Пирогова Оксана Трохимівна про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) на період продовження нею навчання, але не довше, ніж до досягнення донькою 23-х років, щомісячно, починаючи стягнення з 28.03.2025.

25 червня 2025 року представник позивачки Сумцов Є.С. подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у розмірі 10000,00 грн понесених ОСОБА_1 на отримання професійної правничої допомоги, які пов`язані з розглядом справи.

03 липня 2025 року представницею відповідача ОСОБА_3 подано додаткові пояснення, у яких остання вважає вважаю неспівмірним та явно завищеним розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката та просила відмовити у задоволенні указаної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Отже, указана норма процесуального закону установлює процесуальний строк для подання доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення по суті спору. Недотримання указаного 5-денного процесуального строку має наслідком залишення заяви без розгляду.

Враховуючи те, що представником позивачки надано документи, які підтверджують витрати надані суду, у визначений законом строк, після прийняття рішення у справі, суд вважає, що стороною позивача дотримано вимог частини 8 статті 141 ЦПК України, відтак, наявні підстави для вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правничої допомоги № б/н від 24 березня 2025; додаток до договору про надання правничої допомоги № б/н від 24 березня 2025; акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правової допомоги від 24 березня 2025; квитанція на суму 10000 грн (а.с. 114-117).

Указані докази підтверджують факт понесення позивачкою ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір у сумі 10000,00 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Дослідивши надані представником позивачки докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи доводи представника позивача щодо необґрунтованості таких витрат, суд вважає, що заявлений представником позивачки розмір витрат на правничу допомогу є завищеним зважаючи на таке.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 25 червня 2025 до складу витрат на професійну правничу допомогу адвоката включено: надання адвокатом консультації щодо спору, вивчення та юридичний аналіз чинного законодавства та судової практики; підготовка відповіді на відзив; підготовка процесуальних заяв та клопотань; представництво інтересів клієнта у судовому засіданні; підготовка заяви про розподіл судових витрат.

Суд вважає, що вартість послуг адвоката у даній справі є завищеною, оскільки крім складання позовної заяви, відповіді на відзив представник позивачки перебував ще у 2 (двох) судових засіданнях, на які затрачено час тривалістю 1 год. 38 хв.

Враховуючи що позовні вимоги було задоволено частково, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських послуг, а також розумності їхнього розміру, з урахуванням висловлених представницею відповідача заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу позивачки ОСОБА_1 до суми 2000 грн. Саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу, на переконання суду є справедливим та обґрунтованим, співмірним зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а також не суперечитиме принципу розумності судових витрат.

Відтак заявлені представником позивачки вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись вимогами статей 133-141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування витрат на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_4 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.В. Лебедь