Справа № 303/5113/25
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

04 липня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в :

03.07.2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 3302 від 13.07.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованості за кредитним договором № 500961428 від 06.10.2014 р оку в розмірі 68118,19 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. (виконавче провадження № 59903760).

При цьому зазначає, що заява про забезпечення позову подається нею до подання позовної заяви до ТзОВ «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Суд, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу положень п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Так, за загальним правилом, визначеним ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у ч. 12 ст. 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення ст.ст. 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст. 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу (ч. 16 ст. 28 ЦПК України).

Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Заявник у цій справі використала належне їй право вибору суду за правилами альтернативної підсудності про, що зазначає в поданій заяві, а тому звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим звертається увага на таке.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

При цьому, законодавець пов`язує місце виконання рішення саме з місцем вчинення виконавчих дій.

Аналогічний висновок щодо застосування норми права, викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.10.2020 року, справа № 263/14171/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Зі змісту доданих до заяви документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 59903760, отримує дохід в громадській організації «РАЙМЕР ЦЕНТР», де перебуває на виконанні постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. від 27.08.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника за виконавчим написом із доходів заявника у громадській організації «РАЙМЕР ЦЕНТР», місцезнаходженням якого є м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 3.

Відтак, в цьому випадку виконавчі дії провадяться приватним виконавцем за місцем отримання доходу боржника, що і є місцем виконання оспорюваного виконавчого документу.

Доказів виконання виконавчого напису (провадження виконавчих дій) на території Мукачівського району Закарпатської області, суду не надано.

Оскільки спір виник з приводу оскарження виконавчого напису нотаріуса, а місце виконання виконавчого напису, зокрема за місце отримання доходу заявника, знаходиться на території м. Запоріжжя, цей спір не підсудний Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області.

Додатково слід відзначити і те, що законодавець, визначаючи правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативної підсудності), вказав на те, що позови до про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть пред`являтися за місцем його виконання. Таким чином, законодавець при визначенні підсудності судових спорів виокремив поняття «зареєстроване місце проживання» та «місце виконання виконавчого напису», які можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями. Аналогічно в ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» вказано про те, що місцем виконання рішення може бути місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна в залежності від того, які виконавчі дії необхідно вчиняти для його виконання.

Верховний Суд в постанові від 16.08.2019 року у справі № 916/142/19 зазначив, що передбачене ст. 55 Конституції, ст. 4 ГПК України право особина звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції у господарських судах. Розгляд заяви та вжиття заходів забезпечення позову здійснюються виключно судом компетентним розглядати спір по суті. Згідно із ч. 1 ст. 138 ГПК України подання заяви про забезпечення позову одночасно із пред`явленням позову здійснюється за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, що тягне за собою необхідність застосування приписів п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України у випадку подання такої заяви з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Розгляд місцевим господарським судом заяви про забезпечення позову з порушенням правом підсудності та залишенням апеляційним судом прийнятого за результатом розгляду заяви судового рішення без змін є таким, що в цілому нівелює інститут підсудності та ставить під сумнів саму сутність судового розгляду.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до ТзОВ «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не підсудна Мукачівському міськрайонному суду Закарпатської області ні за правилами ст. 27 ЦПК України, ні за ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у цій справі не є судом встановленим законом, цю справу необхідно передати на розгляд Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, як суду на території юрисдикції якого виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Керуючись ст.ст. 19, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передати за територіальною підсудністю на розгляд Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя (адреса місцезнаходження: 69005, Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок, 107-б).

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний