ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 394/1044/24

провадження № 22-ц/4809/790/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Мурашка С. І.,Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання ДімановаН. І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Новоархангельська селищна рада Голованіського району Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Мельник Ольга Олександрівна, на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області (суддя Запорожець О. М.) від 31.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

22.10.2024 ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Мельник Ольга Олександрівна, звернувся до суду з позовом до Новоархангельської селищної ради Голованіського району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . У зв`язку з цією подією відкрилася спадщина, до складу якого увійшло право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 по собі заповіту не лишив.

Спадкоємець щодо вказаного майна позивач (син померлого), інших спадкоємців немає.

Позивач подав до Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася по смерті ОСОБА_2 . На підставі цієї заяви нотаріус завів спадкову справу.

30.07.2024 позивач отримав постанову нотаріуса за № 343/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через те, що він не подав документ, який підтверджує право власності спадкодавця на це майно.

Ця обставина перешкоджає позивачу оформити документально своє право на спадщину, а тому він звернувся до суду й просить визнати за ним право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2.Короткий зміст рішення суду

Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом відмовлено повністю.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивач не довів доказами, що Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області є належним відповідачем, оскільки не надав доказів того, що відсутні спадкоємці, які після смерті ОСОБА_2 мають право набути у власність майно, що залишилось після смерті останнього. При цьому суд вказав, що спадкоємцями після смерті спадкодавця є особи визначенні у ст. ст. 1222, 1223, 1235, 1241, 1260, 1261, 1262, 1263, 1264, 1265, 1266 ЦК України незалежно від того чи звертались вони до нотаріуса чи ні. Лише за відсутності спадкоємців, зазначених у перелічених статтях ЦК України, відповідати за позовом повинен орган місцевого самоврядування, оскільки він може претендувати на спадкове майно в розумінні ст. 1277 ЦК України. Отже, суд виснував, що оскільки позивач письмовими доказами не довів того, що відсутні інші спадкоємці майна після смерті спадкодавця, тому орган місцевого самоврядування не може вважатись належним відповідачем.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Позивач у справі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Мельник Ольга Олександрівна, звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 у справі № 394/1044/24, просить скасувати це рішення та ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.

Апелянт вказав, що рішення суду першої інстанції він оскаржив з підстав незаконності та необґрунтованості.

На переконання позивача, він надав суд належні, допустимі та достатні докази того, що являється єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , його батька, інших спадкоємців немає, а тому Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області - належний відповідач у справі.

Суд не врахував правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 19.01.2022 у справі № 280/4/18 про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належними відповідачем є спадкоємець (спадкоємці) які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення від спадкування, не прийняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

4.Про відзив на апеляційну скаргу

Від відповідача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

5.Короткий зміст пояснень учасників справи у судовому засіданні 04.06.2025

ОСОБА_1 (позивач, апелянт у справі) повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 360 згідно з якими судова повістка-повідомлення була вручена йому 01.05.2025 (а. с. 94). Однак у призначений час апелянт особисто до суду не з`явився, проте його представник адвокат Мельник Ольга Олександрівна, яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала апеляційну скаргу, надала усні пояснення щодо обставин справи та правового обґрунтування вимог позивача, дала відповіді на питання суду.

Новоархангельська селищна рада Голованівського району Кіровоградської області (відповідач у справі) повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується відомостями довідки про доставлення електронного документа згідно з якими судову повістку-повідомлення доставлено до електронного кабінету відповідача 30.04.2025 (а. с. 92). У призначений час представник відповідача до суду не з`явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не повною мірою відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню.

7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лозоватка Новоархангельського району Кіровоградської області, його батьком зареєстрований ОСОБА_2 згідно зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Новоархангельськ Кіровоградської області помер ОСОБА_2 .

Відповідно до світлокопії довідки, виданої виконкомом Новоархангельської селищної ради від .02.2004 за № 646, ОСОБА_2 проживав і був прописаний по АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Разом з ним проживала співмешканка ОСОБА_3 1936 року народження.

01.03.1972 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 набув права власності на житловий будинок з надвірним будівлями, розташований по АДРЕСА_2 .

Згідно з розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 09.02.2016 № 12к «Про перейменування вулиць та провулків, назви яких містять символіку комуністичного режиму селища Новоархангельськ» та у зв`язку з уточненням нумерації будинків та проведенням всеукраїнського перепису населення, АДРЕСА_2 , було перейменовано та перенумеровано на АДРЕСА_1 , яка на даний час так і числиться: АДРЕСА_1 .

Відповідно до світлокопії архівної довідки № 79 від 21.04.2023, виданої начальником КП «БМБТІ», житловий будинок по АДРЕСА_1 повністю знесений. Право власності на новий житловий будинок в БТІ не зареєстровано.

Матеріали справи містять світлокопію технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Паспорт виготовлено 22.02.2023.

Згідно з висновком про вартість об`єкта нерухомого майна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами по АДРЕСА_1 станом на 28.07.2024 вона становила 106918,56 грн.

30.07.2024 постановою державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області відмовив позивачеві у оформленні спадкових прав на житловий будинок через те, що згідно з наданою архівною довідкою БТІ старий будинок знесено, а на новий правовстановлюючого документу не надано (оригіналу документу).

8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

8.1.Норми права та їх джерела

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України),

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

8.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2023 у справі № 582/18/21 вказано: «Тлумачення статті 5, пункту 4 та абзацу першого пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України дає підстави для висновку, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом першим пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності».

У пунктах 1, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» надано роз`яснення згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на те, що спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 й встановлений чинною на той час ст. 549 ЦК Української РСР строк на прийняття спадщини не сплинув станом на дату набрання чинності ЦК України (2003), тобто станом на 01.01.2004, то відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до спадщини застосовуються правила книги шостої цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Такої ж правової позиції послідовно дотримується Верховний Суд (наприклад, див. постанов Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 640/13903/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 266/5267/18, від 20.03.2019 у справі № 550/1040/16-ц, від 22.04.2020 у справі № 601/2592/18, від 22.04.2020 у справі № 127/23809/18, від 27.05.2020 у справі № 361/7518/16-ц, від 16.09.2020 у справі № 464/1663/18, від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 тощо).

Згідно з п. 4.14. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, а згідно з п. 4.21. цього Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановив суд першої інстанції, згідно з постановою державний нотаріус Новоархангельської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 30.07.2024 № 343/02-31 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 на житловий будинок через те, що згідно з наданою архівною довідкою БТІ старий будинок знесено, а на новий правовстановлюючого документу не надано (оригіналу документу).

Отже, позивач не може завершити процес спадкування в нотаріальному порядку, що підтверджено належним та допустимим доказом постановою нотаріуса, а тому він має право на звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх належних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначені правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц тощо. Така правова позиція є усталеною.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Враховуючи зміст норм Книги шостої ЦК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що у справах про визнання права на майно, що входить до складу спадщини, належним відповідачем буде спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем буде відповідний орган місцевого самоврядування.

Матеріали спадкової справи № 7/2-06 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , копія якої міститься у цивільній справі № 394/1044/24, дають пісдави стверджувати, що позивач у справі єдиний спадкоємець померлого, який прийняв спадщину (а. с. 29 39).

За такий обставин, на думку колегії суддів апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача - Новоархангельської селищна рада Голованіського району Кіровоградської області хибний.

Крім того, суд першої інстанції не міг вказати на гіпотетичних спадкоємців, до яких позивач мав звернути свої вимого, не встановивши конкретних осіб-спадкоємців, які мали б відповідати за цим позовом.

З огляду на помилковий мотив рішення суду першої інстанції, оскаржуване рішення не може бути залишене без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має вирішити по суті спір за даного складу сторін у справі.

Обраний позивачем спосіб захисту, визнання права на майно, може застосовуватися для захисту різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності тощо).

Варто нагадати, що згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Отже, доказуванню у таких справах підлягає не лише факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб за заповітом чи за законом, факт прийняття спадщини, а й склад спадщини, тобто права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На доведення тієї обставини, що на час відкриття спадщини ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок з надвірним будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , він надав до суду такі докази:

1)світлокопію нотаріально посвідченого та зареєстрованого в БТІ договору купівлі-продажу від 01.03.1972 на підставі ОСОБА_2 набув права власності на житловий будинок з надвірним будівлями, які розташовані по АДРЕСА_2 ;

2)світлокопію довідки органу місцевого самоврядування про те, що згідно з розпорядженням Новоархангельського селищного голови від 09.02.2016 № 12к «Про перейменування вулиць та провулків, назви яких містять символіку комуністичного режиму селища Новоархангельськ» та у зв`язку з уточненням нумерації будинків та проведенням всеукраїнського перепису населення, АДРЕСА_2 , було перейменовано та перенумеровано на АДРЕСА_1 ;

3)світлокопію архівної довідки № 79 від 21.04.2023, виданої начальником КП «БМБТІ», про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 повністю знесений. Право власності на новий житловий будинок в БТІ не зареєстровано;

4)світлокопію технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовлено 22.02.2023.

Згідно з договором купівлі-продажу від 01.03.1972 ОСОБА_2 набув у власність житловий будинок «загальною жилою площею 11,29 кв.м» та недвірними будівлями, кількість та ознаки яких у тексті договору не вказані.

Відповідно до архівної довідки від КП «БМБТІ» від 21.04.2023 № 79 вказаний житловий будинок повністю знесений, натомість збудований новий об`єкт: житловий будинок загальною площею 59,8 кв.м та житловою площею 42,4 кв.м, веранда, ганок, літня кухня, веранда. Погріб, прибудова, сарай, огорожа, ворота, хвіртка.

Відомості про те ким і коли був знесений будинок, який у 1972 році придбав ОСОБА_2 , а також про те хто і коли збудував новий об`єкт матеріали справи не містять.

Відсутні також будь-які відомості про правову підставу нового будівництва та особу забудовника, реєстрацію права власності на цей об`єкт. Зокрема, згідно зі згаданою архівною довідкою БТІ станом на 01.01.2013 право власності на новий житловий будинок в БТІ не було зареєстровано.

При цьому з часу смерті ОСОБА_2 до дня останньої інвентарізації минуло дев`ятнадцять з половиною років.

Інших доказів, які б доводили, що існуючий на теперішній об`єкт, право власності на який просить визнати за ним позивач в порядку спадкування, за життя ОСОБА_2 належав йому на праві власності, або що він відповідно до існуючого на відповідний час розпочав таке будівництво та не завершив його, у справі відсутні.

Представник позивача у судовому засіданні 04.06.2025 повідомив, що позивач надав до суду усі наявні у нього докази.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з частинами 1 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази у справі, колегія суддів апеляційного суду виснує, шо позивач не надав достатньо належних, допустимих, достовірних доказів для підтвердження тієї обставини, що на час відкриття спадщини існував такий об`єкт права власності, який належав спадкодавцю, відповідно його право перейшло до позивача, як спадкоємця який прийняв спадщину, тому суд вважає, що позов є недоведеним та відмовляє позивачу у задоволенні його вимоги.

9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги, яку подав позивач, про те, що суд дійшов помилкового висновку про неналежність відповідача знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку. З огляду на це оскаржуване рішення не може вважатися таким, що є законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті спору.

З огляду на те, що позивач не довів, що спірне майно є об`єктом права власності, який належав спадкодавцю на час відкриття спадщини, а відтак не довів, що право власності в порядку спадкування перейшло до нього, то в задоволенні позову належить відмовити.

10.Про судові витрати

Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції й ухвалює нове судове рішення, проте в задоволенні позову відмовляє, то усі судові витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи в судах першої та другої інстанції, не підлягають компенсації.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Мельник Ольга Олександрівна, задовольнити частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2025 скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Голованіського району Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 27.06.2025.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. І. Мурашко

О. І. Чельник