Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/251/25
Провадження № 2/499/265/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Тимчука Руслана Миколайовича за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 499/251/25 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», в особі представника Дармограй Анастасії Тимофіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Дерментлі Родіон Савелійович до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання кредитного договору неукладеним,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на такі обставини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.10.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Далі - Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та ОСОБА_1 (Далі - Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.10.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту.

12.10.2021 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1278 , на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 12.10.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Також, 14.10.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 416466-КС-001 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн.

Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у відповідачки станом на 14.09.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 416466-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 44 149,02 грн, що складається з:

- Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22 000,00 грн;

- Суми прострочених платежів по процентах - 18 849,02 грн;

- Суми прострочених платежів за комісією - 3 300,00 грн.

Відповідачка по справі надала відзив на позовну заяву та обґрунтувала його наступним.

З позовними вимогами сторона відповідача не погоджується, вважає їх не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Представник позивача не мав повноваження звертатися до суду з позовною заявою на користь товариства, заявка в матеріалах справи, відсутня, що є підтвердженням того, що ОСОБА_1 не зверталась до Товариства про отримання кредиту.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (п. 3.1.4. Правил)

Пропозицію щодо укладання Договорів (оферта), ОСОБА_1 , не акцептувала, що підтверджується відсутністю будь-якої підписи з її боку на вказаних "документах".

Зокрема, «документ», який додано до матеріалів цивільної справи - пропозиція укласти договір (оферта) №416466-КС-001 про надання кредиту від 12 жовтня 2021 року, не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису), ані Кредитодавця, ані Позичальника, відповідно не можна вважати, що така пропозиція надходила до Позичальника та ОСОБА_1 прийняла таку пропозицію.

Не має юридичної сили і "документ" - Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору №416466-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронная форма) від 12 жовтня 2021 року, з вищенаведених підстав.

Більш того, вказані "документи" не містить алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису) особи, яка робила таку пропозицію директора ОСОБА_3 .

Договір про надання кредиту, який нібито укладений в особі директора Крупели А.М., не містить належних та допустимих доказів того, що особа, є юридичною особою та її надавалися такі повноваження.

Відповідно договір та додаткова угода, які нібито були укладені з ОСОБА_1 , не можна вважати, що здійснено особою, уповноваженою на це її установчими документами, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази на його підтвердження.

Не надано доказів, що особа позивача була належним чином ідентифікована при реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, взагалі відсутні будь-які докази щодо укладання кредитного договору з використанням власних персональних даних на отримання кредитних коштів в онлайн-режимі на підставі заявки-анкети. Відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось існування між позивачем та відповідачем кредитних або інших зобов`язальних правовідносин.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 207, ст. 1055 ЦК України, якими встановлені вимоги щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, з огляду на те, що Договір №416466-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 12 жовтня 2021 року та Додаткова угода №1 до Договору №416466-КС-001 про надання кредиту від 12 жовтня 2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) не підписаний особою позивача у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, щодо укладання Договорів про надання фінансових послуг так і існування між сторонами кредитних зобов`язальних правовідносин, згадані договори слід визнати, неукладеними.

Скориставшись своїм правом сторона відповідача подали одночасно з відзивом зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання кредитного договору неукладеним та обґрунтували його наступними обставинами.

Сторона відповідача вважають договір №416466-КС-001 від 12 жовтня 2021 року та Додаткову угоду від 14 жовтня 2021 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) таким, що не були укладеними із ОСОБА_1 .

Послідовність укладання кредитного договору розроблено і Правилами ТОВ «Бізнес Позика», які затверджені наказом директора від 22 червня 2021 року № 10-ОД (далі Правила).

Так, пунктом 2.1. Правил - кредит надається Позичальнику для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника .

Заявник перед заповненням Заявки та до укладання Договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання Кредиту і про наявні та можливі схеми кредитування у Кредитодавця, що розміщена на Сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/ ( п. 2.1.1.Правил ).

Заявка подається Заявником: через ІТС; шляхом заповнення по телефон (п. 2.12., 2.12.1., 2.12.2. Правил).

Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною Договору. Після отримання Заявником Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор (п. 3.1.1. Правил).

У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу. При цьому Заявник не позбавляється права знову подати Заявку на отримання (п. 3.1.3. Правил).

Необхідно зауважити, що зазначений порядок не було дотримано, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи заявки ОСОБА_1 про отримання кредиту, що є підтвердженням того, що вона не зверталась до Товариства для укладення кредитного договору.

Зокрема, «документ», який додано до матеріалів цивільної справи - пропозиція укласти договір (оферта) №416466-КС-001 про надання кредиту від 12 жовтня 2021 року, не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису), ані кредитодавця, ані позичальника.

Відповідно, не можна вважати, що ОСОБА_1 отримала таку пропозицію та була ознайомлена зі змістом цієї пропозиції й прийняла її.

Відсутність належним чином заповненої пропозиції (без підпису сторін), підтверджує відсутність пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавця, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», так визначено у п. 3.1.4. Правил.

Порядок отримання та надання позики регламентовано п. 3.1.7. Правил, якою передбачено що укладаючи Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір про надання кредиту, Додаткову угоду), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, Додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі.

Представник відповідача, за зустрічним позовом, посилається на договір із ОСОБА_1 , який нібито був укладений директором ТОВ «Бізнес Позика» Крупели А.М., та одночасно надає електрону форму цього договору, але докази того, що ця особа мала статус юридичної особи та її надавалися повноваження укладати договори, не підтвердила.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У матеріалах справи відсутні докази, що особа відповідача, за зустрічним позовом, була належним чином ідентифікована при реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, взагалі відсутні будь-які докази щодо укладання кредитного договору з використанням власних персональних даних на отримання кредитних коштів в онлайн-режимі на підставі заявки-анкети. Відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось існування між позивачем, за зустрічним позовом, та відповідачем, за зустрічним позовом, кредитних або інших зобов`язальних правовідносин.

За "документом- візуальна форма послідовності дій Клієнта, який надано відповідачем, за зустрічним позовом, як доказ у справі, вбачається, що Клієнт нібито 12.10.2021 з 18:25:26 по 19:42:47, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС зайшов в особистий кабінет та оформив кредит.

За інформацією, яка розміщена на сайті ТОВБізенс Позика, графік роботи товариства встановлено з понеділка по п`ятницю з 09:00-18:00 години.

Хочу звернути увагу, що період часу в якому ОСОБА_1 нібито здійснювала операції щодо оформлення кредиту, є неробочим часом, а тому викликає сумнів щодо здійснення будь-яких операції у неробочий час, а тем паче підписання договору.

Більш того, договір та додаткова угода підписані директором Гайворонська М.М., в той час як укладання договорів здійснювалося з директором ОСОБА_3

ОСОБА_4 , як директор, якої нібито надано право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності у тому числі підписувати договори, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначені з 12 жовтня 2022 року, тобто через рік після нібито підписаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України цей доказ не можна визнати достовірним, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи.

Пунктом 4.З.2.1. Правил передбачено, що протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладення Договору (Додаткової угоди) надати Кредит (Суму збільшення) шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту (можливе перерахування суми Кредиту (Суму збільшення) однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, відкритий на ім`я Позичальника, або по реквізитам рахунку, відкритого на ім`я Позичальника.

Зі змісту позовної заяви не відомо яким чином кредитодавець надав гроші позичальнику.

На підтвердження нібито перерахованих коштів, представником відповідача, за зустрічним позовом, надано документи: керівника напрямку взаєморозрахунків з партнерами та платіжними системами АТ «ТАСКОМБАНК», які містять інформацію про, нібито те, що ТОВ Бізнес Позика через АТ «ТАСКОМБАНК», 12.10.2021 о 19:47:23 перерахувала коштів ОСОБА_1 згідно до кредитного договору №416466- КС-001 від 12.10.2021 Без ПДВ в сумі 15 000,00 грн. та 14.10.2021 о 12:09:20 перерахувала коштів в сумі 7 000.00 грн., згідно Додаткової угоди та довідку директора Товариства ОСОБА_4 про стан заборгованості станом на 16 вересня 2024 року.

Інформація про зарахування платежу вказано номер картки НОМЕР_3 , але кому належить ця картка, не визначено. Яким банком України видана ця картка та на чиє ім`я, не вказано. А чи взагалі ця картка видана банками України, не встановлено.

Про перерахування кредитних коштів на ім`я ОСОБА_1 , фінансова установа повинна мати беззаперечні належні докази руху коштів у безготівковому порядку з усіма належними реквізитами для ідентифікації платника, одержувача та призначення платежу.

«Документи, які додані до матеріалів цивільної справи не містять доказів, які б підтверджував перерахування грошових коштів обумовлених договором на користь ОСОБА_1 та первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, отож підстав вважати, що у позивача за зустрічним позовом виникли будь - які зобов`язання перед відповідачем, за зустрічним позовом, у зв`язку з подачею заявки на отримання кредиту відсутні, а інформація керівника напрямку взаєморозрахунків з партнерами та платіжними системами АТ «ТАСКОМБАНК» та довідка директора Товариства Гайворонській М.М. про стан заборгованості станом на 16 вересня 2024 року, не є належними та допустимими доказами щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 .

Отже, правові підстави позову не доведенні, належних доказів перерахування на користь позивача, за зустрічним позовом, кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн. в справі немає.

Також не можна вважати наведеними належні докази щодо перерахування на користь ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн. за додатковою угодою від 14.10.2021 до кредитного договору №416466-КС-001 від 12.10.2021 Без ПДВ, з вищенаведених підстав.

Грошові кошти ОСОБА_1 , не отримувала, не користувалася, що є доказом укладення договору під впливом обману та шахрайських дій невідомої особи.

Навпаки, коли 12 жовтня 2021 року до неї прийшла невідома людина, яка скористалася її довірою, мотивуючи тим, що діє Президентська програма для пенсіонерів із встановлення пластикових вікон, але для цього необхідно оформити заяву, і через три дні у її будинку поміняють старі вікна на пластикові, обманним шляхом отримав доступ до даних її мобільного телефону, і можливо оформив заявку.

Через деякий час, ОСОБА_1 , запідозривши в недобре, 26 жовтня 2021 року звернулась до відділу поліції №1 (смт Іванівка), Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та повідомила про шахрайські дії громадянина, який назвався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовуючи її особисті документи оформив позику, яку вона не отримала.

За даним фактом відділенням поліції відомості до ЄРДР своєчасно не були внесені з невідомих їй причин, але 06 вересня 2024 року, коли ОСОБА_1 звернулась до поліції надати відповідь на її заяву від 26 жовтня 2021 року, їй запропоновано подати повторно заяву, за результатами розгляду якої внесена відомості до ЄРДР за №0000055 за ч. 1 ст. 190 КК України.

В звязку з вищезазначем сторона позивача по зустрічному позову просили визнати кредитний договір №416466-КС-001 від 12 жовтня 2021 року та додаткову угоду до Договору №416466-КС-001 від 14 жовтня 2021 року між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 таким, що не був укладеним та відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ Бізнес Позика.

У справі відкрито спрощене провадження з викликом осіб.

Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним, об`єднано в одне провадження та призначено загальний порядок розгляду справи.

Сторони клопотали про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до наступного висновку.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно позиції сторони позивача по первісному позову вбачається, що підставою звернення до суду була та обставина, що 12.10.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Далі - Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та ОСОБА_1 (Далі - Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» 12.10.2021 року направлено ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту.

12.10.2021 року ОСОБА_1 , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-1278 , на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

Таким чином, 12.10.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір № 416466-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Також, 14.10.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 416466-КС-001 про надання кредиту (Далі - Додаткова угода), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн.

Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 14.09.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 416466-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 44 149,02 грн, що складається з:

- Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 22 000,00 грн;

- Суми прострочених платежів по процентах - 18 849,02 грн;

- Суми прострочених платежів за комісією - 3 300,00 грн.

Сторона відповідача заперечує зазначені обставини та звертається до суду із зустрічною позовною вимогою, яка у разі задоволення виключає первісну позовну вимогу, а саме про визнання кредитного договору №416466-КС-001 від 12 жовтня 2021 року та додаткової угоди до Договору №416466-КС-001 від 14 жовтня 2021 року між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 такими, що не були укладені.

Суд вивчивши доводи сторони позивача по зустрічному позову вважає, що вони заслуговують на увагу та погоджується із позицією сторони позивача по зустрічному позову ОСОБА_1 виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі, так визначено у ч. 1 ст. 1055 ЦК України.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, відповідно до ст. 207 ЦК України, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Послідовність укладання кредитного договору розроблено і Правилами ТОВ «Бізнес Позика», які затверджені наказом директора від 22 червня 2021 року № 10-ОД (далі Правила).

Так, пунктом 2.1. Правил - кредит надається Позичальнику для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівник .

Заявник перед заповненням Заявки та до укладання Договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання Кредиту і про наявні та можливі схеми кредитування у Кредитодавця, що розміщена на Сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/ ( п. 2.1.1.Правил ).

Заявка подається Заявником: через ІТС; шляхом заповнення по телефон (п. 2.12., 2.12.1., 2.12.2. Правил).

Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» та, відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною Договору. Після отримання Заявником Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор (п. 3.1.1. Правил).

У випадку відмови від укладення Заявником Договору чи не підписання його шляхом використання Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, Оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу. При цьому Заявник не позбавляється права знову подати Заявку на отримання (п. 3.1.3. Правил).

Суд констатує, що зазначений порядок не було дотримано, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи заявки ОСОБА_1 про отримання кредиту, що є підтвердженням того, що вона не зверталась до Товариства для укладення кредитного договору.

Зокрема, «документ», який додано до матеріалів цивільної справи - пропозиція укласти договір (оферта) №416466-КС-001 про надання кредиту від 12 жовтня 2021 року, не містить ані алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису), ані кредитодавця, ані позичальника.

Відповідно, не можна вважати, що ОСОБА_1 отримала таку пропозицію та була ознайомлена зі змістом цієї пропозиції й прийняла її.

Відсутність належним чином заповненої пропозиції (без підпису сторін), підтверджує відсутність пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавця, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», так визначено у п. 3.1.4. Правил.

Порядок отримання та надання позики регламентовано п. 3.1.7. Правил, якою передбачено що укладаючи Договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі Договір про надання кредиту, Додаткову угоду), підписані з використанням Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що Договір, Додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу для Сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами Сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі.

Представник відповідача за зустрічним позовом, посилається на договір із ОСОБА_1 , який нібито був укладений директором ТОВ «Бізнес Позика» Крупели А.М., та одночасно надає електрону форму цього договору, але докази того, що ця особа мала статус юридичної особи та її надавалися повноваження укладати договори, не підтвердила.

Договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Зазначені положенням закріплені і у законі Про електронну комерцію.

Так, ч. ч. 3, 6 ст. 11 цього закону визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 1 ст.11 закону України Про електронну комерцію, - пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, так визначено п. 12 ст. 11 названого закону.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так передбачено у ст. 7 закону України Про електронні документи та електронний документообіг.

Стаття 5 цього закону передбачає, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа ( ч. 3 ст. 6 закону України Про електронні документи та електронний документообіг).

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 654 ЦК України).

Договір та додаткова угода, які є в матеріалах справи у вигляді електронних документів, не містять алфавітно-цифрової послідовності, передбаченої законом для одноразового ідентифікатора, ні електронного, ні електронного цифрового підпису, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналогу власноручного підпису), особи, яка укладала договори директора Крупели А.М.

Отже, без такого реквізиту як електронний цифровий підпис (ЕПЦ) вважається, що електронний документ не створений, і тому не може розглядатися судом як доказ (ВС/КГС у справі № 922/788/19 від 28 грудня 2019р.)

У матеріалах справи відсутні докази, що особа відповідача, за зустрічним позовом, була належним чином ідентифікована при реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом, електронним цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису. Тобто, взагалі відсутні будь-які докази щодо укладання кредитного договору з використанням власних персональних даних на отримання кредитних коштів в онлайн-режимі на підставі заявки-анкети. Відсутні будь-які докази, з яких би вбачалось існування між позивачем, за зустрічним позовом, та відповідачем, за зустрічним позовом, кредитних або інших зобов`язальних правовідносин.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 207, ст. 1055 ЦК України, якими встановлені вимоги щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору, з огляду на те, що Договір №416466-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 12 жовтня 2021 року та Додаткова угода №1 до Договору №416466-КС-001 про надання кредиту від 14 жовтня 2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) не підписані особою відповідача, за зустрічним позовом, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, щодо укладання Договорів про надання фінансових послуг так й існування між сторонами кредитних зобов`язальних правовідносин, згадані договори слід визнати, неукладеними.

Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із ст. ст. 210, 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі не здійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації (п. 8 ППВС України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України)

За "документом- візуальна форма послідовності дій Клієнта, який надано відповідачем, за зустрічним позовом, як доказ у справі, вбачається, що Клієнт нібито 12.10.2021 з 18:25:26 по 19:42:47, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС зайшов в особистий кабінет та оформив кредит.

За інформацією, яка розміщена на сайті ТОВ Бізенс Позика, графік роботи товариства встановлено з понеділка по пятницю з 09:00-18:00 години.

Період часу в якому ОСОБА_1 нібито здійснювала операції щодо оформлення кредиту, є неробочим часом, а тому суд погоджується із посиланнями ОСОБА_1 , що викликає сумнів щодо здійснення будь-яких операції у неробочий час, підписання договору.

Договір та додаткова угода підписані директором Гайворонською М.М., в той час як укладання договорів здійснювалося з директором ОСОБА_3

ОСОБА_4 , як директор, якої нібито надано право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності у тому числі підписувати договори, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, визначені з 12 жовтня 2022 року, тобто через рік після нібито підписаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України цей доказ не можна визнати достовірним, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи.

Пунктом 4.З.2.1. Правил передбачено, що протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладення Договору (Додаткової угоди) надати Кредит (Суму збільшення) шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту (можливе перерахування суми Кредиту (Суму збільшення) однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, відкритий на ім`я Позичальника, або по реквізитам рахунку, відкритого на ім`я Позичальника.

Зі змісту позовної заяви не відомо яким чином кредитодавець надав гроші позичальнику.

На підтвердження нібито перерахованих коштів, представником відповідача, за зустрічним позовом, надано документи: керівника напрямку взаєморозрахунків з партнерами та платіжними системами АТ «ТАСКОМБАНК», які містять інформацію про, нібито те, що ТОВ Бізнес Позика через АТ «ТАСКОМБАНК», 12.10.2021 о 19:47:23 перерахувала коштів ОСОБА_1 згідно до кредитного договору №416466- КС-001 від 12.10.2021 Без ПДВ в сумі 15 000,00 грн. та 14.10.2021 о 12:09:20 перерахувала коштів в сумі 7 000.00 грн., згідно Додаткової угоди та довідку директора Товариства ОСОБА_4 про стан заборгованості станом на 16 вересня 2024 року.

Інформація про зарахування платежу вказано номер картки НОМЕР_3 , але кому належить ця картка, не визначено. Яким банком України видана ця картка та на чиє ім`я, не вказано. А чи взагалі ця картка видана банками України, не встановлено.

Про перерахування кредитних коштів на ім`я ОСОБА_1 , фінансова установа повинна мати беззаперечні належні докази руху коштів у безготівковому порядку з усіма належними реквізитами для ідентифікації платника, одержувача та призначення платежу.

Документи , які додані до матеріалів цивільної справи не містять доказів, які б підтверджував перерахування грошових коштів обумовлених договором на користь ОСОБА_1 та первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, отож підстав вважати, що у позивача за зустрічним позовом виникли будь - які зобов`язання перед відповідачем, за зустрічним позовом, у зв`язку з подачею заявки на отримання кредиту відсутні, а інформація керівника напрямку взаєморозрахунків з партнерами та платіжними системами АТ «ТАСКОМБАНК» та довідка директора Товариства Гайворонській М.М. про стан заборгованості станом на 16 вересня 2024 року, не є належними та допустимими доказами щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 .

Отже, правові підстави позову не доведенні, належних доказів перерахування на користь позивача, за зустрічним позовом, кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн. в справі немає.

Також не можна вважати наведеними належні докази щодо перерахування на користь ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн. за додатковою угодою від 14.10.2021 до кредитного договору №416466-КС-001 від 12.10.2021 Без ПДВ, з вищенаведених підстав.

В разі, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

За змістом ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

З огляду на вказані положення закону кредитний договір є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей.

Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії, так визначено у ВССУ від 30.09.2015 справа № 6-22599св15.

Доказів того, що ТОВ Бізнес Позика перерахувала гроші в розмірі 22 000,00 грн, а ОСОБА_1 їх отримала, в матеріалах справи, не наведено.

З таких обставин, суд вважає за неможливе застосовувати у спорі між сторонами норми ст. 77, 79,80 ЦПК України про належність, достовірність та достатність зазначених доказів.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник Договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Таких доказів щодо направлення електронного документа та додатків до нього, ТОВ Бізнес Позика, не надало.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» - терміни вживаються в такому значенні: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного закону, у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових та/або супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/ іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової та/або супутньої послуги, що надається споживачу третьою особою під час укладення договору про споживчий кредит, орієнтовна вартість такої послуги визначається відповідно до пункту 7 частини третьої статті 9 цього Закону. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, ч. 2 ст. 8 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають комісії кредитодавця за надання кредиту, а передбачають комісію пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

Як вбачається зі змісту Договору №416466-КС-001 про нібито надання кредиту від 12 жовтня 2021 року в розмірі 15 000.00 грн. та за додатковою угодою до Договору №416466-КС-001 від 14 жовтня 2021 року, Товариство не зазначило та не надало доказів, переліку додаткових послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору, а встановлення такої комісії за сам факт надання кредиту Законом України «Про споживче кредитування», не передбачено.

Ураховуючи, що кредитор не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 закону №1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачиться на користь споживача (ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно п. 3. пропозиції укласти Додаткову угоду (оферта) до Договору №416466- КС-001 про надання кредиту від 12 жовтня 2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) встановлено наступний графік платежів, який починається після 26 жовтня 2021 року.

Зазначена пропозиція, не підписана ані Кредитодавцем, ані ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам ст. 12 закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про споживче кредитування», ст. 203, ч. 2 ст. 207 ЦК України, відповідно така пропозиція не може бути визнана дійсною.

Представник ТОВ «Бізнес позика» акцентує увагу суду на те, що наявне кримінальне провадження за участю відповідача не має жодного значення для розгляду даної цивільної справи за позовом ТОВ «Бізнес Позика», предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Відповідачка звернулася до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення 06.09.2024, а у розділі «короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначено, що « ОСОБА_5 використав особисті документи Відповідачки та оформив позику на її ім`я в загальній сумі 27 000,00 грн».

При цьому предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення заборгованості за Кредитним договором, який був укладений між Позивачем та Відповідачем 12.10.2021 (Додаткова угода до Кредитного договору була укладена між сторонами 14.10.2021) та за яким на вказану Позичальницею під час укладення Кредитного договору банківську картку було перераховано загалом 22 000,00 грн (15 000,00 грн за Кредитним договором та 7 000,00 грн за Додатковою угодою).

Відповідно, вищезазначене кримінальне провадження немає жодного значення для розгляду даної цивільної справи за позовом ТОВ «Бізнес Позика», предметом розгляду якої є стягнення заборгованості за Кредитним договором.

Суд погоджується з посиланнями сторони позивача по первісному позову, що сам по собі факт звернення відповідачки до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї не свідчить про недійсність укладеного договору. Доказів на підтвердження укладення кредитного договору під впливом інших осіб відповідачка не надавала.

Сторона Відповідача по первісному позову не надала рішення суду у кримінальній справі, яким відповідача було визнано потерпілою особою внаслідок шахрайство або інших протиправних дій щодо неї.

Проте аналізуючи обґрунтування зустрічного позову, беручи до уваги наявність доказів по первісному позову суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення зустрічного позову, оскільки правові підстави позову ТОВ «Бізнес позика» не доведенні, належних доказів перерахування на користь позивача, за зустрічним позовом, кредитних коштів в сумі 15 000,00 грн. не надано.

Не можна вважати наведеними належні докази щодо перерахування на користь ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 7 000,00 грн. за додатковою угодою від 14.10.2021 до кредитного договору №416466-КС-001 від 12.10.2021 Без ПДВ.

В разі, якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Враховуючи ту обставину, що суд визнає кредитний договір №416466-КС-001 від 12 жовтня 2021 року та додаткову угоду до Договору №416466-КС-001 від 14 жовтня 2021 року між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 такими, що не були укладеними тому позовні вимоги ТОВ Бізнес Позика за первісним позовом задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що первісний позов задоволенню не підлягає, тому судові витрати за первісним позовом слід залишити за первісним позивачем.

Стосовно судових витрат за зустрічним позовом.

Відповідно до матеріалів справи позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 1211,20 гривень, що підтверджується квитанцією.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 1211,20 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом.

Керуючись ст.12,13,81,265,268,273-279 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», в особі представника Дармограй Анастасії Тимофіївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Дерментлі Родіон Савелійович до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» про визнання кредитного договору неукладеним задовольнити в повному обсязі.

Визнати кредитний договір №416466-КС-001 від 12 жовтня 2021 року та додаткову угоду до Договору №416466-КС-001 від 14 жовтня 2021 року між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 таким, що не був укладеним.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БІЗНЕС ПОЗИКА"

Адреса : Україна, 01133, місто Київ, вул..Лесі Українки, будинок 26, офіс 411

Відповідач

ОСОБА_1

адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4

СуддяРуслан ТИМЧУК