Справа №: 343/875/25
Провадження №: 2/343/514/25
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом, в якому просять стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором № 22.06.2024-100001376 від 22.06.2024 року в розмірі 14 800,00 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 5 000,00 грн. строком на 98 днів. На виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей згідно Закону України «Про електронну комерцію» з відповідачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа у відповідності до вимог ст. 639 ЦК України, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак, ОСОБА_1 кредитні кошти не повернув та не виконав інші свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 27.09.2024 року в нього виникла заборгованість в розмірі 14 800,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 6 300,00 грн., комісія за надання кредиту 250,00 грн., додаткова комісія за обслуговування кредиту 750,00 грн. та неустойка 2 500,00 грн. Оскільки відповідач добровільно свої зобов`язання за договором належно не виконує, то виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача за довіреністю № 0403/25-01 від 04.03.2025 року (а.с. 8) Лисенко О.С. не з`явилася, в позовній заяві висловила прохання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду даної справи.

Відповідач відзиву на позов не подав, на виклик в судове засідання повторно не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення, які повернулися із відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про ігнорування ОСОБА_1 їх отримання (а.с. 29, 33). Також ОСОБА_1 викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 09.06.2025 року (а.с. 31).

За таких обставин суд 08.07.2025 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.06.2024 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами пропозиції ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), у якій визначено порядок кредитування, умови надання та повернення кредиту, строк дії договору (а.с. 10-15).

Після ознайомлення з умовами кредитування та прийняття запропонованої пропозиції (оферти), відповідач підписав одноразовим ідентифікатором Е371 заявку та паспорт споживчого кредиту (а.с. 16).

Згідно з умовами заявки, сума кредиту складає 5 000,00 грн., строк, на який надається кредит 98 дні з дня його надання, дата повернення (виплати) кредиту 27.09.2024 року. Процентна ставка «Економ» - 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Процентна ставка «Стандарт» - 1,5 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ».

Підписавши вказану заявку одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив, що йому надано та він отримав інформацію, зазначену в ч.ч. 1,5 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», паспорт споживчого кредиту відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», примірник цього договору.

Згідно листа ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» № 50-0105 від 01.05.2025 року (а.с. 19), дане товариство повідомило ТзОВ «Споживчий центр» про те, що ними перераховано грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. в системі iPay.ua на банківську картку № НОМЕР_1 по кредитному договору № 22.06.2024-100001376 від 22.06.2024 року.

Як вбачається з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 22.06.2024-100001376 від 22.06.2024 року (а.с. 20), заборгованість ОСОБА_1 складає 14 800,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 6 300,00 грн., комісія за надання кредиту 250,00 грн., додаткова комісія за обслуговування кредиту 750,00 грн. та неустойка 2 500,00 грн.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з ТзОВ «Споживчий центр» кредитного договору, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення і з нього на користь ТзОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 22.06.2024-100001376 від 22.06.2024 року в розмірі 11 550,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 6 300,00 грн., комісія за надання кредиту 250,00 грн.

Що стосується вимоги ТзОВ «Споживчий центр» про стягнення з відповідача 2 500,00 грн. неустойки, то вона до задоволення не підлягає з таких підстав, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки неустойка за даним кредитним договором нарахована в період дії на території України воєнного стану, то відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь ТзОВ «Споживчий центр».

Також слід відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії за управління та обслуговування кредиту в розмірі 750,00 грн. з тих підстав, що згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 496/3134/19, вимоги кредитних договорів, які встановлюють щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно (в даному випадку за надання та обслуговування кредиту) є нікчемними.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, в ч. 1 якої зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд задоволив позовні вимоги позивача на 78,04 %, то на його користь пропорційно слід стягнути з відповідача відшкодування сплаченого судового збору згідно платіжної інструкції в національній валюті від 09.05.2025 року № СЦ00014976 в розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 22), який становитиме 1 891,86 грн.

На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,526,610,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 22.06.2024-100001376 від 22.06.2024 року в розмірі 11 550,00 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) та 1 891,86 грн. (одну тисячу вісімсот дев`яносто одну гривню й 86 копійок) відшкодування сплаченого судового збору, відмовивши в решті позову.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», що знаходиться за адресою: 01032, м.Київ вул. Саксаганського, 133-А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт номер: НОМЕР_3 , виданий 24.01.2022 року органом 2617.

Суддя: