Провадження № 2/686/492/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

24 червня 2025 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Сірій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 9.07.2024 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2 .. За час шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 .

24.05.2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області було видано судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 .

Наразі донька проживає з ним та перебуває на його повному утриманні та вихованні.

Він сплачує аліменти на користь відповідача на утримання доньки, проте фактично донька проживає не з матір`ю, а з батьком. Коли постало питання про припинення стягнення аліментів з позивача, оскільки донька проживає з ним і перебуває на його утриманні, то відповідачка виявила бажання щоб донька проживала з нею, щоб була можливість у подальшому отримувати аліменти на дитину. Між сторонами виник спір щодо того з ким з батьків проживатиме дитина.

Позивач, як батько в повному обсязі забезпечує гармонійний розвиток дитини, матеріальне утримання, хороші умови проживання, надає моральну та психологічну підтримку, сприяє формуванню культурного світогляду та системі духовних цінностей дитини, засвоєнню загальновизнаних моральних та етичних норм.

Позивачка неодноразово усно повідомляла про намір виїхати за кордон, без доньки, на роботу, а саме до Італії, що фактично унеможливлює облаштування побуту, навчання та розвитку для доньки. Також матір не заперечувала проти того щоб донька мешкала саме з батьком, до моменту поки не піднялося питання про припинення стягнення аліментів з батька. З метою захисту інтересів дитини, він звернувся до суду для визначення місця проживання доньки, ОСОБА_3 з ним та припинення стягнення з нього аліментів.

Після розірвання шлюбу і до цього часу донька мешкає з ним за адресою АДРЕСА_1 . Доньку було належним чином зареєстровано за адресою проживання батька. Окрім нього та доньки, за даною адресою зареєстрована та проживає його мати ОСОБА_4 , яка також бере активну участь у вихованні онуки.

Його донька відвідує школу, неподалік з місцем проживання батька, а саме навчається у «Ліцей №4 імені Павла Жука» Хмельницької міської ради у 7-Г класі, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 14.11.2024 № 665/01-30.

Він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою №350/142/1950 від 16 листопада 2024 року, виданою командиром в/ч НОМЕР_1 , має гідне грошове забезпечення, що дає змогу облаштувати для доньки хороші умови проживання, відвідування школи та гуртків. Він весь вільний час приділяє вихованню дитини та добре до неї ставиться.

Для дитини створено усі умови для її розвитку та виховання. Оскільки донці 12 років, то зміна місця проживання, зміна навчального закладу чи інші суттєві зміни у побуті, у зв`язку з зміною місяця проживання, можуть нашкодити емоційному та психологічному стану дитини. При визначенні місця проживання дитини необхідно враховувати інтереси дитини та її вік.

З врахуванням наведеного позивач просить: визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 2012р.н. з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ; звільнити його від обов`язку сплачувати аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 17.02.2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог орган опіки та піклування орган опіки та піклування виконавчий комітет Хмельницької міської ради замість Служби у справах дітей Хмельницької міської ради.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подали до суду висновок органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.07.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/11913/24 від 09.07.2024 року.

В шлюбі у них народилась донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 з 28.06.1991р. та ОСОБА_3 з 11.11.2024 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідок в/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024р., 24.02.2025р., та службової характеристики від 24.02.2025 року солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 за призовом, отримує грошове забезпечення в середньому близько 50000грн., за час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони. За місцем проживання ОСОБА_1 також характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

ОСОБА_3 навчається у «Ліцей №4 імені Павла Жука» Хмельницької міської ради у 7-Г класі.

Судовим наказом від 24.05.2024 року виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області в справі № 686/14755/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 23.05.2024 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 11.04.2025 року, орган опіки та піклування вважає за не доцільне визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з її батьком - ОСОБА_1 , враховуючи, що донька зареєстрована та проживає з батьком. Мати дитини не порушує питання про зміну місця реєстрації та проживання доньки. Під час бесіди ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_5 проживає з батьком із вересня 2024 року, тому що почала навчатись у ліцеї №4 м.Хмельницького. Раніше дочка проживала з нею у селищі Богданівці. Вона вважає, що проживання дитини з батьком краще відповідає інтересам дівчинки, оскільки в м.Хмельницькому в неї більше можливостей для розвитку. Спору щодо місця проживання доньки у неї з батьком немає. Крім цього, вона планує виїжджати за межі України.

Вищевказані обставини підтверджуються: копією паспорта ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 ; рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/11913/24 від 09.07.2024 року;свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 ; довідкою КЗ ЗСО «Ліцей №4» від 17.11.2024 року; довідкою ХКП «Електротранс» від 14.11.2024р.; витягом з Реєстру територіальної громади від 13.11.2024р.; довідками в/ч НОМЕР_1 від 16.11.2024р., 24.02.2025р.; службовою характеристикою від 24.02.2025 року; судовим наказом від 24.05.2024 року виданим Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області в справі № 686/14755/24; характеристикою від 25.02.2025р. ХРУП ГУНП в Хмельницькій області; довідколю КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» від 24.02.2025р.

Згідно з частинами 2, 8, 9 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст.19 ч.ч.5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Статтею 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

В судовому засіданні з досліджених доказів встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутній спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з батьком.

Крім того, з висновку органу опіки та піклування вбачається, що мати повідомила, що донька проживає з батьком і це відповідає інтересам дитини.

Отже, ні позивач, ні відповідачка не заперечують проти того, щоб їх дитина ОСОБА_6 і надалі залишалися проживати з батьком ОСОБА_1 .

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності спору між сторонами, порушення чи оспорювання його прав відповідачем щодо визначення місця проживання їх спільної дитини.

За встановлених обставин у суда відсутні підстави вважати, що на час звернення позивача до суду з позовом існував спір про визначення місця проживання дитини. З позовної заяви та додадиних до неї матеріалів вбачається, що дитина фактично проживала і проживає разом з ним, при цьому мати дитини не вимагає від батька дитини змінити її місце проживання та не заперечує щодо подальшого такого проживання дитини з батьком.

Разом з тим, позовні вимоги позивача щодо звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти на користь відповідачки, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, враховуючи, що дитина проживає з батьком, що сторонами визнається і не оспорюється.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню і слід звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2024 року в справі №686/14755/24 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 160, 161, 180-182, СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.05.2024 року в справі №686/14755/24 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду - 04.07.2025 року.

Суддя: