Справа № 2-233/2010
Провадження № 6/357/104/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ», заінтересовані особи: ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

19.06.2025 представник заявника, адвокат Комаровський Денис Володимирович, звернувся до суду із даною заявою, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», яка зареєстрована судом 23.06.2025, мотивуючи тим, що рішенням від 27.01.2010 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-233/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 5397,25 доларів США, штрафні санкції в розмірі 7338,85 грн, судові витрати 594,63 грн. ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито ВП №61117411. 03.06.2025 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «УКРГАЗБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., реєстр. №807. В порядку та на умовах, визначених Договором, за результатами протоколу проведення електронних торгів №635103, затвердженого АБ «УКРГАЗБАНК» 29.05.2025, сформованого Організатором електронних торгів ДП «СЕТАМ» 24.04.2025, Банк відступає (передає) шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває (приймає) у обсязі та на умовах, визначених цим Договором Права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, та Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти за відступлені йому Права вимоги в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 1.2. Договору визначено, що за цим Договором відступаються права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, які існують станом на дату його укладення за кредитними договорами фізичних осіб у кількості 1 289 кредитних договорів, за якими фізичні особи та/або особи, які є поручителями/майновими поручителями та/або особи, які зобов`язані сплатити борг/ виконати вимогу Банку за зобов`язаннями фізичних осіб на іншій правовій підставі (далі Боржники) повинні сплатити борг/виконати вимогу Банку згідно з укладеними кредитними договорами (далі - Основні договори) та договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави (далі Договори забезпечення), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них і права вимоги за якими відступаються на підставі цього Договору до Боржників (включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за Основними договорами та Договорами забезпечення) та зазначені/перелічені/наведені в Реєстрі, погодженому Сторонами у Додатку №1 до цього Договору (далі Права вимоги). Згідно Додатку №1 до Договору, Банк, серед іншого, відступив Новому кредитору, а Новий кредитор набув Права вимоги Банку за кредитним договором № 82-Ф/06 від 07.08.2006 укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 (порядковий номер 173 у Додатку №1 до Договору). Договір поруки має похідний характер, оскільки він виникає як спосіб забезпечення виконання основних зобов`язань, а не як самостійний вид правочину. Таким чином Банк відступив Новому кредитору, також право вимоги за договором поруки №82-П/06 від 07.08.2006, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення від 27.01.2010 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-233/2010, а саме стягувача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», його правонаступником ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ».

24.06.2025 архівом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надано довідку, про те, що цивільна справа №2-233/2010 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, знищена, як така, що втратила практичне значення.

30.06.2025 представник боржника ОСОБА_1 , адвокат Федак Максим Леонідович, подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити за відсутності відповідача - ОСОБА_1 та його представника.

01.07.2025 Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника відділу.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «МАНІТУ», адвокат Комаровський Денис Володимирович, у заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви виходить з наступного.

27.01.2010 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-233/2010, позовну заяву ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором кредиту, задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 41 558 грн 82 коп, штрафні санкції в розмірі 7338 грн 85 коп та судові витрати по справі в розмірі 594 грн 63 коп, всього 49 492 грн 30 коп; звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки ВАЗ, модель 21104, рік випуску 2006, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 від 22.07.2006, видане МРЕВ ДАІ в м. Біла Церква у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №№ 82-Ф/06 від 07.08.2006, шляхом продажу зазначено автомобіля ПАТ «Укргазбанк» на прилюдних торгах, з правом зняття транспортного засобу з обліку (а.с. 38-41).

22.06.2010 ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» відхилено, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-233/2010 від 27.01.2010 залишено без змін (а.с. 42-43).

06.04.2011 рішенням Верховного суду України касаційну скаргу ПАТ «Укргазбанк» задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №2-233/2010 від 27.01.2010 та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22.06.2010 в частині стягнення 41558,82 грн заборгованості за кредитним договором, змінено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» 5397,25 доларів США заборгованості за кредитним договором (а.с. 44-46).

З відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 71) вбачається, що 02.02.2020 Білоцерківським відділом державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №61117411 щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягувач - ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», що не заперечується учасниками справи.

03.06.2025 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» укладено Договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «УКРГАЗБАНК», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований за №807(а.с. 8-19), в порядку та на умовах, визначених Договором, за результатами протоколу проведення електронних торгів №635103, затвердженого АБ «УКРГАЗБАНК» сформованого Організатором електронних торгів ДП «СЕТАМ» 24.04.2025, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 20, 21-23).

Відповідно до п. 1.1 Договору Банк відступає (передає) шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває (приймає) у обсязі та на умовах, визначених цим Договором Права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, та Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти за відступлені йому Права вимоги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору за цим Договором відступаються права вимоги за фінансовими кредитами, включаючи права вимоги у вигляді грошових коштів, без ПДВ, які існують станом на дату його укладення за кредитними договорами фізичних осіб у кількості 1 289 кредитних договорів, за якими фізичні особи та/або особи, які є поручителями/майновими поручителями та/або особи, які зобов`язані сплатити борг/ виконати вимогу Банку за зобов`язаннями фізичних осіб на іншій правовій підставі (далі Боржники) повинні сплатити борг/виконати вимогу Банку згідно з укладеними кредитними договорами (далі - Основні договори) та договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави (далі Договори забезпечення), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них і права вимоги за якими відступаються на підставі цього Договору до Боржників (включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за Основними договорами та Договорами забезпечення) та зазначені/перелічені/наведені в Реєстрі, погодженому Сторонами у Додатку №1 до цього Договору (далі Права вимоги).

Відповідно до п. 3.1 Договору передача права вимоги здійснюється банком новому кредитору після здійснення розрахунків за цим договором, відповідно до п. 2.1,2.2 Договору, в день укладення (підписання) сторонами та нотаріального посвідчення цього договору. До нового кредитора переходять усі права банку по відношенню до боржників, з урахуванням п. 1.6 цього договору, що належали банку станом на день укладення цього договору.

Згідно Додатку №1 до Договору (а.с. 29)ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відступив новому кредитору ТОВ «ФК «МАНІТУ», а новий кредитор ТОВ «ФК «МАНІТУ» набув права вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», зокрема, за кредитним договором №82-Ф/06 від 07.08.2006, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 та як наслідок відступив також право вимоги за договором поруки №82-П/06 від 07.08.2006, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 , оскільки договір поруки має похідний характер, оскільки він виникає як спосіб забезпечення виконання основних зобов`язань, а не як самостійний вид правочину.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, стало укладення між ТОВ «ФК «МАНІТУ» та ПАТ КБ «УКРГАЗБАНК» договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб АБ «УКРГАЗБАНК» від 03.06.2025, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С. та зареєстрований за №807, відносно боржників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №82-Ф/06 від 07.08.2006.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а стаття 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження) та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч.5 ст. 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а ч/ 5 ст. 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Також, відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону про виконавче провадження поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

Заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, у постанові Верховного суду від 19.10.2022 у справі №2-1105/10.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що до суду надано належні та достатні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин у підтвердження заявлених вимог, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ», про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, Майдан Конституції, 1, к. 66-16, поверх 6), заінтересовані особи: ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК»(, місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: с. Гребінки, Васильківський район, Київська область), Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: Київська область, м. Біла Церква, б-р Олександрійський, 94),про заміну сторони виконавчого провадження, задовольнити.

Замінити стягувача ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» його правонаступником - ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАНІТУ» у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-233/2010, виданого на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2010, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 04.07.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко