Справа № 750/8498/25
Провадження № 4-с/750/22/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Костюк С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни щодо відмови у знятті обтяжень з майна,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2025 року ОСОБА_1 (далі скаржник), інтереси якого представляє адвокат Кириченко Юлія Юріївна, звернувся до суду із скаргою на бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни щодо відмови у знятті обтяжень з майна.

Заявник вказує, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.09.2012 з нього стягнуто з на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 13472,11 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1075 грн. 98 коп. 26 вересня 2012 року Деснянським відділом ДВС ЧМУЮ було відкрите виконавче провадження № 34439255 та накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , про що внесено відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Від Деснянського відділу державної виконавчої служби була отримана інформація виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25.12.2013, керуючись п.10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до УДВС ГУЮ у м. Києві, для виконання за місцем роботи боржника. На даний час матеріали всіх завершених виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання»

На адвокатський запит до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла відповідь, що 25.03.2015 виконавче провадження закінчено відповідно до пункту 10 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції), оскільки ДППЗ «Укрпошта», де боржник працював, відповідно до листа з організації, він звільнився. Відрахування за даним виконавчим документом не проводилось.

Також 15.05.2025 була отримана відповідь Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якій наводилася аналогічна інформація, а також повідомлялося, що виконавче провадження знищено відповідно до частини 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затвердженими Наказом № 1829/5 від 07.06.2017 Міністерства юстиції України.

Щодо можливості зняття арештів Відділом повідомлено, що зазначені обтяження внесені на підставі постанов про арешт майна боржника, винесених Деснянським ВДВС Чернігівського МУЮ з метою забезпечення виконання виконавчих документів, які перебували на виконанні та в подальшому направлені до Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для виконання за місцем отримання доходу боржником.»

29 травня 2025 року ОСОБА_1 була подана заява до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна у зв`язку із завершенням виконавчих проваджень.

Також до заяви додана довідка від 21.05.2025 року, яка була видана ОСОБА_1 від Стягувача про те, що станом на 16.05.2025 року заборгованість по рішенню Деснянського районного суду м. Чернігів у справі № 2506/2874/12 перед АТ КБ «Приватбанк» відсутня у зв`язку з фактичним виконанням рішення. Додатково повідомлено що за інформацією АТ КБ «Приватбанк» виконавче провадження № 34439255 яке відкрите щодо виконання даного судового рішення закінчене.

Деснянським відділом ДВС у місті Чернігові 18.06.2025 року у знятті арешту відмовлено та зазначено виконавчі провадження стосовно заявника були закінчені державним виконавцем 25.03.2015, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. При перевірці згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлено, що повторно на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказані виконавчі документи не надходили.

Тож, виконавче провадження № 34439255, в межах якого накладено арешт на все майно ОСОБА_1 закінчено. При цьому, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за № запису 44292854 (спеціальний розділ), від 26.09.2012, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна діє по теперішній час. Крім того, відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження.

Від начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни надійшов відзив на скаргу із запереченням проти її задоволення.

У запереченнях вказано, що 06.06.2024 до Відділу з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 , де просив про зняття арештів з його майна у виконавчих провадженнях де він є боржником, оскільки всі виконавчі провадження відносно нього завершені. В ході розгляду зазначеного звернення, листом Відділу від 10.06.2024 за вих. № 27.21- 40/69714 гр. ОСОБА_1 , окрім іншого, було повідомлено про відсутність правових підстав для зняття арештів з його майна, виходячи з наступного. Так, згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) було встановлено, що станом на 10.06.2024 на виконанні у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про стягнення боргів (штрафів) на користь держави, фізичних та/або юридичних осіб.

В той же час, згідно Єдиного реєстру виконавчих проваджень - окремого спецрозділу. який є архівною складовою частиною АСВП та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП, виявлено інформацію про виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , по яким на даний час у Відділу відсутня інформація про сплату заборгованостей згідно виконавчих документів, що підлягали виконанню та в ході примусового виконання яких на майно (кошти) боржника було накладено відповідні арешти.

Зокрема, на виконанні перебувало виконавче провадження № 34439255 з примусового виконання виконавчого листа № 2506/2874/12 виданого 19.09.2012 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 108718,13 грн. (13472,11 дол. США та 1075,98 грн.), яке було відкрито за постановою державного виконавця від 26.09.2012. Цього ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (вих. № 460/14), якою було накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу.

11 лютого 2023 року державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10871,81 грн. та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 45,00 грн.

25 грудня 2013 року державним виконавцем на підставі п.10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яку разом з виконавчим документом направлено для виконання за належністю до УДВС ГУЮ у м. Києві, для виконання за місцем роботи боржника.

Також боржника повідомлено, що повторно на виконання до Відділу вказаний вище виконавчий документ не надходив, інформацією щодо сплати боржником боргу згідно виконавчого документу, виконавчого збору та витрат пов`язаних з організацією і проведенням виконавчих дій Відділ не володіє.

Наслідками завершення виконавчого провадження визначеними статтями, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХІУ від 21.04.1999) не було передбачено зняття арештів з майна (коштів) боржника у випадках закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону.

На виконання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34439255 від 26.08.2012 (вих. № 460/14) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно також зареєстровано відповідне обтяження за реєстраційним номером 44292854 на все нерухоме майно боржника.

Також у запереченні вказано, що 05.10.2016 набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02.06.2016. Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VІІІ від 02.06.2016), після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Наслідки завершення виконавчого провадження чинні на день винесення вказаної постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 21.12.2012, були визначені ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999№ 606 - XIV, якою не було передбачено зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документу стягувачеві без виконання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 або Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-ХІV) та у разі не стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Також зазначено, що оскільки у всіх інших випадках, крім підстав визначених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 та п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами) арешт може бути знятий або скасований судовим рішенням, Відділ не заперечуватиме проти зняття арештів з майна боржника, якщо скаржником (боржником) буде надано документи про сплату виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Водночас Відділ не погоджується з вимогами скаржника щодо визнання бездіяльності начальника Відділу та зобов`язання начальника або уповноважену посадову особу Відділу зняти арешт з майна скаржника (боржника). Вважає відмову щодо зняття арешту з майна боржника, такою що повністю відповідає вимогам чинного законодавства, та законодавства, що діяло на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

За нормами ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку про необхідність задоволення скарги.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 04.09.2012 зі скаржника стягнуто з на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 13472,11 доларів США заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1075 грн. 98 коп (а.с. 6).

26 вересня 2012 року Деснянським відділом ДВС ЧМУЮ було відкрите виконавче провадження № 34439255 з виконання виконавчого листа № 2506/2874/12, виданого 19.09.2012 (а.с. 14).

Постановою головного державного виконавця Ільченка Р.О. від 26.09.2012 у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на все майно скаржника (а.с. 14 зворот), про що внесено відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 44292854 (спеціальний розділ) (а.с. 9-10).

Постановою головного державного виконавця Пушенко О.Л. від 25.12.2013, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2506/2874/12, виданого 19.09.2012, закінчено на підставі п.10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до УДВС ГУЮ у м. Києві, для виконання за місцем роботи боржника (а.с. 15).

На адвокатський запит № 29/05/25 від 29.05.2012 (а.с. 11-12) від Деснянського відділу державної виконавчої служби була отримана інформація виконавче провадження було завершено державним виконавцем 25.12.2013, керуючись п.10 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до УДВС ГУЮ у м. Києві, для виконання за місцем роботи боржника. На даний час матеріали всіх завершених виконавчих проваджень знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання» (а.с. 13).

На адвокатський запит до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 19-20) надійшла відповідь, що 25.03.2015 виконавче провадження закінчено відповідно до пункту 10 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції), оскільки ДППЗ «Укрпошта», де боржник працював, відповідно до листа з організації, він звільнився. Відрахування за даним виконавчим документом не проводилось (а.с. 22-23).

Також 15.05.2025 була отримана відповідь на адвокатський запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с 16-17), у якій наводилася аналогічна інформація, а також повідомлялося, що виконавче провадження знищено відповідно до частини 2 Розділу ХІ «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», затвердженими Наказом № 1829/5 від 07.06.2017 Міністерства юстиції України (а.с. 24, 24 зворот). Щодо можливості зняття арештів Відділом повідомлено, що зазначені обтяження внесені на підставі постанов про арешт майна боржника, винесених Деснянським ВДВС Чернігівського МУЮ з метою забезпечення виконання виконавчих документів, які перебували на виконанні та в подальшому направлені до Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві для виконання за місцем отримання доходу боржником».

29 травня 2025 року скаржником була подана заява до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна у зв`язку із завершенням виконавчих проваджень (а.с. 27-28).

До заяви додана довідка АТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2025, яка була видана ОСОБА_1 про те, що станом на 16.05.2025 заборгованість по рішенню Деснянського районного суду м. Чернігів у справі № 2506/2874/12 перед АТ КБ «Приватбанк» відсутня у зв`язку з фактичним виконанням рішення (а.с. 30). Додатково повідомлено що за інформацією АТ КБ «Приватбанк» виконавче провадження № 34439255 яке відкрите щодо виконання даного судового рішення закінчене.

Деснянським відділом ДВС у місті Чернігові листом від 18.06.2025 № 27-21-16/74145 у знятті арешту відмовлено та зазначено, що виконавчі провадження стосовно заявника були закінчені державним виконавцем 25.03.2015, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. При перевірці згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлено, що повторно на виконання до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вказані виконавчі документи не надходили (а.с. 25-26).

Таким чином, виконавче провадження № 34439255, в межах якого накладено арешт на все майно скаржника закінчено. При цьому, відповідно до даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за № запису 44292854 (спеціальний розділ), від 26.09.2012, обтяження у вигляді арешту нерухомого майна діє по теперішній час.

Крім того, відповідно до Інформації з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження (а.с. 31-33).

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа від 09 лютого 2009 року № 2-258/08 та пред`явлення його до виконання були врегульовані Законом № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

За змістом статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону (частина п`ята статті 47 Закону № 606-XIV).

Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону № 606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, з огляду на наведені норми Закону № 606-XIV, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Оскільки повернення виконавчого листа з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV, не позбавляє стягувача права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, тому на час повернення виконавчого листа стягувачу, у державного виконавця були відсутні передбачені Законом підстави для зняття арешту з майна боржника.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.

Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ураховуючи, що виданий Деснянським районним судом м. Чернігова виконавчий лист № 2/2506/543/12 від 27.04.2012, за яким відкрито виконавче провадження № 33872995, було повернуто стягувачу 21.12.2012, то строк для повторного пред`явлення його до виконання стягувачем пропущено.

Встановивши вищенаведені обставини, та з урахуванням, що зазначений виконавчий лист повторно не пред`являвся до примусового виконання і строк його пред`явлення до виконання закінчився ще до набрання чинності Законом № 1404-VIII, суд вважає, що збереження арештів, накладених державним виконавцем з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право скаржника на мирне володіння майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Не зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні саме за обставинами цієї справи є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і право скаржника підлягає захисту шляхом зобов`язання начальника та/або уповноваженої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна боржника та виключити відповідні записи про обтяження із реєстру.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 211, 258, 263-265, 354, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності посадової особи органу ДВС протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту на майно - задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шило Тетяни Олександрівни, що полягає у не знятті арешту з майна (все нерухоме майно) боржника ОСОБА_1 , номер запису про обтяження: 44292854 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 26.09.2012, накладеного 26.09.2012 Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 34439255 за виконавчим листом № 2506/2874/12 від 19.09.2012, неправомірною.

Зобов`язати начальника або іншу уповноважену посадову особу Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна (все нерухоме майно) боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , номер запису про обтяження: 44292854 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації: 26.09.2012 16:48:44, державний реєстратор: Ананко Костянтин Вікторович, Чернігівська районна державна адміністрація Чернігівської області, Чернігівська обл., накладеного 26.09.2012 Деснянським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 34439255 за виконавчим листом № 2506/2874/12 від 19.09.2012 та виключити з Державного реєстру речових прав відповідний запис номер 44292854 (спеціальний розділ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Скаржник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції Тетяна Шило, 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Княжа, 28, .

Державний виконавець: начальник Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління юстиції Тетяна Шило, 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Княжа, 28, .

Стягувач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 01001, Україна, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок, 1д .

Суддя Олег КОСЕНКО