Справа № 739/203/25
Провадження № 2/739/143/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря Головня І.І.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 , поданим представником позивача адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , діючи через свого представника - адвоката Костюченка В.К., звернувся до суду із позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чрнігівської області про визнання за ним права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входив будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач у встановленому порядку своєчасно прийняв спадщину батька, за його заявою відкрито спадкову справу. Інших спадкоємці, які б прийняли спадщину немає. Незважаючи на прийняття спадщини, позивач позбавлений можливості оформити право власності на будинок з господарським будівлями в порядку спадкування в нотаріальному порядку, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. З огляду на це позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Новгород-Сіверської міської ради Петренко І.М. у судове засідання також не з`явився, при цьому подав заяву з проханням справу розглядати без участі представника відповідача, так як міська рада визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований будинок літера «А1-1», 1965 року забудови, загальною площею 42,3 м.кв., житловою площею 16,1 м.кв., до складу якого входять: веранда, номер приміщення «І», площею 16,0 м.кв.; кухня номер приміщення «1-1», площею 10,2 м.кв.; кімната, номер приміщення «2-1», площею 16,1 м.кв. та господарські будівлі - сарай літера «Б», площею 68,1 м.кв.; сарай літера «б», площею 10,2 м.кв.; сарай літера «В», площею 15,0 м.кв.; навіс літера «в», площею 16,3 м.кв.; сарай літера «Г», площею 35,8 м.кв.; сарай літера «Д», площею 31,7 м.кв.; сарай літера «Е», площею 33,9 м.кв.; погріб літера «Ж», площею 13,9 м.кв. (а.с.12-14). З наявної у матеріалах справикопії Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 24.05.1990 року, виданого виконавчим комітетом Новгород-Сіверської районної ради народних депутатів, житловий будинок (цілий) з належними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 належить до колгоспного двору, голова якого є ОСОБА_5 (а.с.8). Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Блистова, Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно довідок старости сіл Блистова, Лоска, Слобідка, Березова Гать Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 8 від 14.01.2025 року та №325 від 21.04.2025 року, згідно погосподарської книги №8 на 1991-1995 роки, ОСОБА_5 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) станом на 15.04.1991 року був зареєстрований та проживав АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала дружина ОСОБА_6 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 с. Блистова, Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.11).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16.04.1965 року Виконавчим комітетом Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис №07 від 16.04.1965 року (а.с.16).

Правовий режим колгоспного двору визначався положеннями ЦК УРСР. Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно ст.ст.120-121, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору та належало його членам на праві сумісної власності. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-XII був введений в дію Закон України «Про власність».

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, виходячи з норм законодавства щодо рівності часток членів колгоспного двору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали право на 1/2 частки вищезазначеного домоволодіння кожний.

Згідно копії повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. №275 від 07.07.2024 року, спадщину ОСОБА_5 фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був син ОСОБА_3 (а.с.21), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якого прийняв та оформив син ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 28.05.2024 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були: батько - ОСОБА_5 , мати ОСОБА_6 (а.с.15).

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Блистова, Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Спадкодавець ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1 від 08.12.1984 року (а.с.17).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 його спадщину прийняв спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом та повідомленням приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Чернігівської області Шик А.Л. №275 від 07.07.2024 року, яким за заявою ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 106/2020 (а.с.5,20,21).

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 набув у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який в свою чергу набув в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак у зв`язку відсутністю в правовстановлюючому документі інформації про членів колгоспного двору, які також мали частку в майні колгоспного двору, позивач ОСОБА_2 не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права власності на вищезазначений житловий будинок. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню. Стосовно господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою. Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки господарські будівлі та споруди є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статями 15, 16, 186, 392, 1216-1218, 1220,1235, 1261,1268,1269 Цивільного кодексу України, статями 76-81, 83,200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , поданий представником позивача адвокатом Костюченко Владиславом Костянтиновичем до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: будинок літера «А1-1», 1965 року забудови, загальною площею 42,3 м.кв., житловою площею 16,1 м.кв., до складу якого входять: веранда, номер приміщення «І», площею 16,0 м.кв.; кухня номер приміщення «1-1», площею 10,2 м.кв.; кімната, номер приміщення «2-1», площею 16,1 та господарські будівлі - сарай літера «Б», площею 68,1 м.кв.; сарай літера «б», площею 10,2 м.кв.; сарай літера «В», площею 15,0 м.кв.; навіс літера «в», площею 16,3 м.кв.; сарай літера «Г», площею 35,8 м.кв.; сарай літера «Д», площею 31,7 м.кв.; сарай літера «Е», площею 33,9 м.кв.; погріб літера «Ж», площею 13,9 м.кв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О.Кочура