Справа № 466/3951/24 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/1303/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

17 червня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить справу №466/3951/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, передати до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/898/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .(т.1 а.с.160)

20 лютого 2025 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» Станік Олега Володимировича надійшло клопотання про передачу справи №466/3951/24 до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/898/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 . (т.2 а.с.11-15)

Дане клопотання мотивоване тим, що Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2024 відкрито провадження про неплатоспроможність ОСОБА_1 (справа №914/898/24), керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Коляду Володимира Ілліча. Також, постановою Господарського суду Львівської області від 02.07.2024 у справі №914/898/24 ОСОБА_1 визнано банкрутом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2025 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи №466/3951/24 до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/898/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 задоволено.

Клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» Станік Олега Володимировича про передачу справи №466/3951/24 до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/898/24 про платоспроможність ОСОБА_1 задоволено.

Справу №466/3951/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, передано до Господарського суду Львівської області.

Ухвалу суду оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що вказана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає принципам законності та обґрунтованості, у зв`язку із чим підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Обов`язковою умовою для передачі справи до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядатиме спір по суті в межах цієї справи, є наявність спору, передбаченого частиною 2 статті 7 КУзПБ.

Так, ТОВ «СТАНОЛГ» звернулося до Шевченківського районного суду міста Львова з позовом, в якому просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» право власності на об`єкт незавершеного будівництва (ступінь готовності 74%) виробничого корпусу залізобетонних виробів загальною площею 655,1 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти з нього арешт.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником виробничого корпусу залізобетонних виробів загальною площею 655,1 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , однак щодо нього здійснюються електронні торги в межах виконавчого провадження №73786428, боржником в якому є ОСОБА_1 , що порушує його права.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву ТОВ «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» зазначало, що 11 квітня 2024 року в межах вищезазначеного виконавчого провадження на ДП «СЕТАМ» відбулись публічні торги з продажу виробничого корпусу залізобетонних виробів, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем електронного аукціону став ОСОБА_2 . Таким чином, фактично спір про право власності виник між ТОВ «СТАНОЛГ» та ОСОБА_2 . Участь у справі №466/3951/24 ОСОБА_1 є опосередкованою, оскільки питання про майнові права або обов`язки ОСОБА_1 в даному судовому провадженні не розглядається. У випадку ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «СТАНОЛГ», власником виробничого корпусу залізобетонних виробів загальною площею 655,1 м.кв., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 вважатиметься ОСОБА_2 , а у випадку їх задоволення - ТОВ «СТАНОЛГ».

Отже, ТОВ «СТАНОЛГ» звернулося до суду з вимогою немайнового характеру, що виключає першу підставу для передачі справи до господарського суду, в межах справи позовні вимоги до боржника, в нашому випадку ОСОБА_1 , не заявляються, що виключає другу підставу для передачі справи до господарського суду, вимоги про визнання недійсним аукціону або правочину ТОВ «СТАНОЛГ» не заявляються, так само як і не розглядаються спори про витребування майна боржника, про відшкодування шкоди/збитків, про стягнення заробітної плати, про поновлення на роботі та про стягнення податкового боргу.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2025 рокускасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що в квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, слід передати до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває справа №914/898/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства , установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 по справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Така позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, де зазначено, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту відкрито 16.04.2024 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2024 року відкрито провадження у справі № 914/898/24 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані норми процесуального права та висновки Верховного Суду, суд першої інстанції законно та обґрунтовано передав справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНОЛГ» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, Державне підприємство «СЕТАМ» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту до Господарського суду Львівської області, в провадженні якого перебуває господарська справа № 914/898/24.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки на дату звернення не має жодного відношення до виробничого корпусу залізобетонних виробів загальною площею 655,1 м.кв., який розташований за адресою: м.Львів, вул. Шевченка, 311а, тому не може відповідати за позовними вимогами ТОВ «СТАНОЛГ».

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «СТАНОЛГ» вказувало, що у виконавчому провадженні 73786428 проводяться електронні торги з продажу незавершеного будівництва виробничого корпусу залізобетонних виробів. Боржником у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 . Проте, ТОВ «Сталонг» вважає себе власником будівельних матеріалів, що були використані при будівництві виробничого корпусу залізобетонних виробів.

Більше того, як вбачається з долучених до позовної заяви документів, а саме протоколу №01/01 загальних зборів ТОВ «Сталонг», ОСОБА_1 як директор та єдиний учасник ТОВ «Остерон» передав в статутний капітал ТОВ «Сталонг» будівельні матеріали, що були використані при будівництві виробничого корпусу залізобетонних виробів.

З аналізу ч.2 ст. 7 Кодексу з процедур банкрутства можна дійти до висновку, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує не тільки всі майнові спори, стороною в яких є боржник, а й спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передачі справи за підсудністю.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЕМІУМ ЛІГАЛ КОЛЕКШН» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2025 року- залишити без змін.

Постанова не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 03 липня 2025 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.