ПОСТАНОВА

Іменем України

(додаткова)

02 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/3920/24

провадження № 22-з/4809/85/25

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан»,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 3593679 від 27 травня 2021 року у розмірі 62 657,14 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 6 000 грн витрат за надання правової допомоги.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 25 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року залишено без змін.

29 червня 2025 року через систему Електронний Суд від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до Кропивницького апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. В обґрунтування заяви зазначив, що судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення не було вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, про які позивач зазначав у відзиві на апеляційну скаргу. У зв`язку з цим, ТОВ «Діджи Фінанс» просить ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 липня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши обґрунтованість вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Положеннями статті 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, як з`ясовано апеляційним судом, ТОВ «Діджи Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 28 квітня 2025 року, просило стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в розмірі 6 000 грн (а.с.27-35 том 2).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» у встановленому законом порядку надало документи на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, а саме: договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, додаткову угоду № 12 від 09 лютого 2024 року до договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої правової) допомоги адвокатом від 25 квітня 2025 року (а.с.36-40).

11 грудня 2023 року між ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка Михайла Едуардовича та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» укладено договір №4264946 про надання правової допомоги (а.с.36-38 том 2).

Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконаних робіт, наданих послуг) від 25 квітня 2025 року, підтверджується що адвокатське бюро надало клієнту ТОВ «Діджи Фінанс» наступну правничу допомогу:

1.Аналіз чинного законодавства та судової практики на предмет виявлення змін і доповнень, аналіз наявних кредитних та платіжних документів, витрачений час 1 година, загальна вартість 750 грн;

2.Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», витрачений час 1,5 години, вартість 2 250 грн;

3.Складання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, витрачений час 3 години, вартість 3 000 грн (а.с.40 том 2).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

При ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо правничої допомоги понесеної позивачем, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).

З урахуванням урахуванням принципу диспозитивності, оскільки відповідачем не подано заперечень щодо неспівмірності заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає можливим задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Керуючись ст. ст. 270, 381, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено 02.07.2025.

Судді

С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко