Справа № 524/4810/25
Провадження №2/524/4161/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року

Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:

головуючого судді Ковальчук Т. М.,

за участю секретаря судового засідання Воблікової І. О.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати аліментів та встановлення факту проживання дитини разом із батьком,

УСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука із позовною заявою, у якій просив: звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 травня 2022 року до досягнення ним повноліття; встановити факт, що ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 ; стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору та правничу допомогу.

Ухвалою від 01 травня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука відкрив провадження у справі для розгляду в загальному позовному провадженні та призначив підготовче судове засідання на 02 червня 2025 року, розгляд якого відкладено за заявою відповідача на 03 липня 2025 року, а у зв`язку з надходженням до суду 03 липня 2025 року заяви від представника позивач про відмову від частини позовних вимог на 07 липня 2025 року.

У підготовче судове засідання залучені до участі у справі учасники справи, котрі повідомлялися судом про час, дату та місце розгляду справи належним чином, не прибули.

Представник позивача звернувся з заявою, у якій просив розглянути справу без його та позивача участі, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник подав заяву, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 (з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог) визнав, просив проводити розгляд без його та відповідача участі.

Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просив справу розглядати без участі його представника.

Ураховуючи наведені обставини, суд вважає за можливе відповідно до статей 197, 198, 200, 223, частини другої статті 247 ЦПК України здійснити розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою від 07 липня 2025 року Автозаводський районний суд міста Кременчука задовольнив заяву позивача про відмову від позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень, а також витрат на правничу допомогу, провадження у справі у частині цих вимог закрив.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками справи докази у справі щодо вимог про звільнення від сплати аліментів та встановлення факту проживання дитини разом із батьком, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За правилами статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є батьком, а ОСОБА_2 матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 02 грудня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано; Судовим наказом від 20 травня 2022 року у справі № 524/2658/22 Автозаводський районний суд міста Кременчука стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 11 травня 2022 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття; постановою від 20 лютого 2025 року відкрито виконавче провадження № 77273550 щодо виконання цього судового наказу.

За доводами позивача, з початку 2022 року син ОСОБА_3 проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_2 , витрати на забезпечення потреб та інтересів сина, зокрема, харчування, лікування, придбання одягу та інших необхідних для розвитку дитини речей несе саме він, а відповідач фінансової участі у забезпеченні сина не бере. Однак остання 20 лютого 2025 року подала заяву до відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження щодо виконання зазначеного вище судового наказу. Водночас стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України.

Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримує на дитину один із батьків, та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

З урахуванням предмета цього спору (звільнення від сплати аліментів/припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Аналогічні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2024 року у справі № 742/3439/22 та від 07 травня 2025 року у справі № 552/5588/23.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

Предметом спору у цій справі є звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина, які стягнуті судовим наказом Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 травня 2022 року у справі № 524/2658/22.

Так, у заяві про визнання позову ОСОБА_2 визнає факт проживання сина ОСОБА_3 разом із ОСОБА_1 з початку 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , який згідно із судовим наказом є платником аліментів на утримання цієї дитини.

Отже, встановлення факту проживання малолітнього сина разом із батьком є підставою для припинення сплати останнім періодичних платежів (аліментів) на утримання сина та, відповідно, надає позивачу право вимагати звільнення від них.

При цьому, встановивши цей факт, суд не вбачає підстав для задоволення заявленої позивачем вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , виходячи з достатності зазначення цього висновку у мотивувальній частині рішення.

Ураховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та звільненню позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання сина, які стягнуті судовим наказом Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 травня 2022 року у справі № 524/2658/22.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 81, 197, 198, 200, 223, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати аліментів та встановлення факту проживання дитини разом із батьком.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються на підставі судового наказу № 524/2658/22, виданого 20 травня 2022 року Автозаводським районним судом міста Кременчука.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т. М. Ковальчук