Справа № 585/2118/25
Номер провадження 2-о/585/110/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.

з участю секретаря судового засідання - Зубко К. В.,

Справа № 585/2118/25, провадження № 2-о/585/110/25

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Людмила Володимирівна,

розглянув в порядку окремого провадження заяву про встановлення факту батьківства.

Представник заявника - адвокат Мороз Леся Олексіївна, яка діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії ВМ № 1065891 від 01 травня 2025 року, Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000401 від 29 вересня 2014 року.

Стислий виклад позицій учасників справи:

ОСОБА_1 , представництво якого здійснює адвокат Мороз Л. О., звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства між ОСОБА_2 (батьком), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (сином), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника - ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 став спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . До складу спадщини входить земельна ділянка площею 2,6339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Анастасівської (Андріяшівської) сільської ради, та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №3345, посвідчене приватним нотаріусом Білашенко Л.В. 23.12.2015 року, та 1/2 частка земельної ділянки площею 2,7481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Анастасівської (Андріяшівської) сільської ради та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Білашенко Л.В. 23.12.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 3349.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким своє майно заповідав ОСОБА_1 .

Заявник звернувся за оформленням спадкових прав до приватного нотаріуса Білашенко Л.В., відкривши спадкову справу № 73506291, але йому необхідно підтвердити факт родинних відносин між ним та померлим батьком ОСОБА_2 , для отримання права на оподаткування спадщини за «0» ставкою податку з доходів фізичних осіб, як спадкоємцю першого ступеня споріднення.

Так, відповідно до витягу зі ДРАЦС про народження № 0 від 21.02.2025 року (свідоцтво про народження, повторно видано 12.12.2024 року) вбачається реєстрація народження заявника із зазначенням відомостей про батька за заявою матері та відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України відомості про батька вказано за прізвищем матері ОСОБА_4 .

У свою чергу, батьки заявника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зареєстрованому шлюбі не перебували, але до народження сина проживали, як подружжя 2 роки, та після народження сина прожили разом ще 5 років.

Дані обставини підтверджуються зазначенням у свідоцтві про народження вірного імені та патроніму батька, а також його паронімом - « ОСОБА_6 ». Заявником збережено спільні фотографії (він на руках у батька), документи батька. Також обставини батьківства у судовому засіданні зможуть підтвердити свідки. Свідченням факту батьківства є також складення заповіту спадкодавцем на ім`я заявника.

На даний час у заявника ОСОБА_1 виникла необхідність у встановленні факту батьківства з його померлим батьком, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Мороз Л. О. підтримала заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Уточнила заявлену вимогу - просила встановити факт батьківства, а не факт родинних відносин.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

10 червня 2025 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.19,20).

Заінтересована особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Л. В. до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлено належним чином (а.с. 20).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьками вказані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.7)

Відповідно Витягу з Реєстру територіальної громади від 28.08.2023 року, ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5 зв.).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Анастасівка Роменського району Сумської області (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 став спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . До складу спадщини входить земельна ділянка площею 2,6339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Анастасівської (Андріяшівської) сільської ради, та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3345, посвідченого приватним нотаріусом Білашенко Л.В. 23.12.2015 року, та 1/2 частка земельної ділянки площею 2,7481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Анастасівської (Андріяшівської) сільської ради та належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Білашенко Л.В. 23.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3349 (а.с.12-15).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений старостою Андріяшівської сільської ради Гнатенко Н.В. 13.06.2024 року, зареєстрований в реєстрі за № 5-87, № 5-88, в якому спадкоємцем всього належного йому майна призначив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Вказане також стверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 77705666 від 19.07.2024 року (а.с.11).

Відповідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 79729767 від 17.01.2025 року, після смерті ОСОБА_2 зареєстровано спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 73506291, номер у нотаріуса 20/2025 (а.с.9 зв.).

Відповідно Витягу з Реєстру територіальної громади від 10.12.2024 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5 зв.).

Відповідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 21.02.2025року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про батька: ОСОБА_4 . Відомості про матір: ОСОБА_5 . Підстава запису відомостей про батька: заява матері від 14.12.2002 року. 12 грудня 2024 року внесено виправлення до актового запису: Відомості про дитину, місце народження - «Україна, Сумської обл.., Роменського р. с. Анастасівка» змінено на «Україна, Сумська обл.., Роменський р., а Анастиасівка»; Державна реєстрації народження проводиться: інформація відсутня змінено на «Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері)» (а.с.7 зв.-9).

Відповідно до довідки №412, виданої Андріяшівською сільською радою Роменського району Сумської області 11.12.2024 року, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчений Анастасівським старостинським округом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області 13.06.2024 року за реєстровим №5-87, 5-88, його не змінено і не відмінено. На час смерті померлий ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований один (а.с.11 зв.).

Згідно довідки № 02-12/410, виданої Андріяшівською сільською радою Роменського району Сумської області 09.12.2024 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 був зареєстрований в АДРЕСА_3 . Похорони провів за власний рахунок його син - ОСОБА_1 (а.с.12).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_1 знає з дитинства. ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_5 (матір`ю заявника). Через два роки їх спільного проживання народився ОСОБА_1 . Коли йому виповнилося 6 років, ОСОБА_5 і ОСОБА_2 розійшлися. ОСОБА_2 не одружувався до смерті, інших дітей не мав, але підтримував близькі стосунки з ОСОБА_1 - забирав до себе. Пізніше ОСОБА_1 самостійно ходив до нього в гості, допомагав по господарству, привозив продукти харчування.

Свідок ОСОБА_7 впізнала на фото, долучених до справи представником заявника, ОСОБА_2 , який тримає на руках ОСОБА_1 (а.с.16).

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є хрещеною матір`ю заявника. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .. До того, як народився ОСОБА_1 , його мати і батько жили разом десь 2 роки.

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту батьківства.

При розгляді даної заяви судом застосовані норми права:

Відповідно ст.4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що респондується з відповідною позицією Верховного Суду України, викладеною у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 даної Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Також в п.3 даної Постанови зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені в статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватись при розгляді справ цієї категорії,повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилась до 01 січня 2004 року необхідно застосувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно частини 1 статті 53 КпШС УРСР (1963 року) в разі народження дитини у батьків, які не перебували у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене у судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини та відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин».

Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 із змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. П. 2.16.4. Розділу II Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви суду

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 відносно заявника - ОСОБА_1 , заважає заявнику реалізувати свій законний інтерес, спрямований на оформлення спадщини.

Крім того, на підставі пояснень свідків та досліджених документів, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає встановленою обставину, що ОСОБА_16 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Встановлення даного факту створює заявника умови для здійснення особистого майнового права - оформлення спадщини в установленому законом порядку.

Відповідно ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст. ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України.

Суд вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Мороз Леся Олексіївна, заінтересована особа - приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Людмила Володимирівна, про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: Україна, Сумська область, Роменський район, с. Анастасівка, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 .

Представник заявника: Мороз Леся Олексіївна , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Людмила Володимирівна, місцезнаходження: АДРЕСА_6.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова