Справа № 2018/2-159/11
УХВАЛА

(про залишення позовної заяви без розгляду)

"18" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуба Г.А.

за участю секретаря Кулікової Т.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» (місцезнаходження за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 8/26) до ОСОБА_2 (місцеперебування за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місцеперебування за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.10.2011 по справі №2018/2-159/11/13 позов ВАТ «ВТБ Банк» задоволено, та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «ВТБ Банк» в особі Харківської регіональної дирекції ВАТ ВТБ Банк заборгованість по кредитному договору №118Ф-АК від 09.11.2007 у розмірі 113135 доларів США 14 центів, що станом на 28.03.2010р. за офіційним курсом НБУ становить 946234 грн. 48 коп., сплачені судові витрати в розмірі 1700 грн. 00 коп., та витрати по сплаті суми на ІТЗ розгляду справи у розмірі 30,00 грн., а всього стягнуто 947964,48 грн.

14.06.2012 на виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання до Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків).

29.04.2021 на адресу суду надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Уса В.В. про перегляд заочного рішення, яка розподілена судді Ляху М.Ю.

Ухвалою суду від 02.07.2021 вказане заочне рішення суду скасовано, та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2021, вказана справа передана на розгляд судді Ляху М.Ю.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розгляду судової справи між суддями від 19.10.2022 вказану справу перерозподілено судді Зубу Г.А. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Ухвалою судді від 04.09.2023 вказану справу прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 25.02.2025 закрито підготовче провадження по справі, та справу призначено до судового розгляду.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву не скористались.

Представник відповідача адвоката Ус В.В. в судовому засіданні просив залишити вказану позовну заяву без розгляду.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

На теперішній час цивільна справа №2018/2-159/11 знищена за спливом строку зберігання та в наявності залишилось тільки оригінал рішення від 06.10.2011 та ухвала суду від 25.11.2010.

Представник позивача в судові засідання призначені на 12.05.2025 на 10.00 год. та 18.06.2025 на 14.30 год. не з`явився, спрямував до суду заяву про визнання причини неявки в судові засідання представника поважними, та повідомив, що право вимоги за кредитним договором №118Ф-АК від 09.11.2007 відступлено банком 24.12.2012 (а.с. 43), та даний договір було погашено за рахунок коштів отриманих від ТОВ «Кредекс Фінанс» ().

Відповідно до наданої до суду відповіді з Єдиного державного реєстру ЮО, ФОП та ГФ від 25.02.2025 за кодом значиться ТОВ «Вердикт Капітал», якому також спрямовувався лист (а.с. 158) щодо можливості вступу до участі в даній справі, проте був залишений без задоволення останнім.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При чому, процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Про обізнаність сторони позивача про судові засідання свідчать зворотні повідомлення, та повідомлення на адресу суду.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Отже, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Заяв про розгляд справи у відсутність сторони позивача до суду не надходило.

Зважаючи на викладене та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку зацікавленої сторони цікавитися про рух справи, враховуючи вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо розумності строків розгляду справи, оскільки вказана справа перебуває у провадженні з 2021 року, тому суд вважає, що вказана справа за вказаним позовом підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє позивача в подальшому після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, права звернутись до суду повторно.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 257, 260,353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за позовом Акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 18 червня 2025 року.

Суддя Г.А. ЗУБ