Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" липня 2025 р. Справа № 608/1043/25
Номер провадження2/608/615/2025
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
за участі секретаря Олійник О. С.
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в місті Чорткові цивільну справу за позовом акціонерного товариства Акцент-Банк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
У травні 2025 року позивач акціонерне товариство Акцент-Банк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Відповідач ОСОБА_2 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, внаслідок чого станом на 15 травня 2025 року виникла заборгованість на загальну суму 81 005,59 гривень, яка складається з наступного: 59 878,19 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 20 305,61 гривень загальний залишок заборгованості за процентами; 821,79 гривень загальний залишок заборгованості за пенею. АТ «А-Банк» просить стягнути вказану суму заборгованості, судові витрати по справі.
Ухвалою Чортківського районного суду від 19.05.2025 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження.
В червні 2025 року представник відповідача Тесля П. О. подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з позовом згідний частково в межах повернення тіла кредиту. Посилається на те, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи загального захворювання, перебуває на обліку в лікаря-психіатра, в період загострення хвороби часто не розуміє наслідків своїх дій, і в один із таких періодів отримав кредит та використав його у власних цілях. Просить відмовити в задоволенні вимог позивача про стягнення відсотків та пені.
Представник позивача акціонерного товариства Акцент-Банк в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача Тесля П. О. в судовому засіданні 02 липня 2025 року позовні вимоги визнавав частково, посилаючись на обставини, які викладені ним у відзиві.
Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 22 листопада 2024 підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.
Сторони уклали кредитний договір, який складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту та підписаний електронним цифровим підписом 22.11.2024.
Відповідно до таблиці загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зазначено графік платежів, їх розмір та проценти за користування кредитом на період із 22.11.2024 до 21.11.2029.
Позивачем надано розрахунок заборгованості та виписку по кредиту, із яких вбачається, що станом на 14.05.2025 заборгованість відповідача становить: 59 878,19 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 20 305,61 гривень загальний залишок заборгованості за процентами; 821,79 гривень загальний залишок заборгованості за пенею.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно із ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (статті 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Звертаючись до суду із цим позовом, АТ «Акцент банк» посилався на те, що ОСОБА_2 прострочив виконання зобов`язання за черговими платежами, тому існують правові підстави для дострокового повернення всієї суми кредиту.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам укладеного між сторонами договору, в тому числі і щодо розміру процентної ставки, та враховує внесені відповідачем платежі.
Тому виходячи із розрахунку заборгованості, зважаючи на наявність у відповідача станом на 15.05.2025 простроченої заборгованості, суд приходить до висновку, що мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_2 у користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» простроченої заборгованості за кредитним договором, а саме: 59 878,19 гривень - за тілом кредиту та 20 305,61 гривень - за процентами, разом 80 183,80 гривень.
Щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 821,79 гривень суд зазначає, що пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22, тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань і така особливість проявляється: - в періоді існування особливих правових наслідків, яким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; - в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки, зокрема, договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; - у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зважаючи на те, що з 24.02.2022 і по даний час в Україні діє воєнний стан та з огляду на викладені положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки за таке прострочення, позивачем безпідставно нараховано відповідачу пеню у розмірі 821,79 гривень, яка стягненню не підлягає, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи те, що позов задоволено частково - на суму 80 183,80 гривень із 81 005,59 гривень, що становить 98,98 %, в силу ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути 2397,69 (98,98 % від 2422,40) гривень сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом

Рішення набрало законної сили «___» ________________ 202__ року.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1043/25, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. В. Яковець

Копію рішення видано «___»____________________2025 року.

Секретар: