"10" липня 2025 р. Справа № 363/4655/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Баличевої М.Б.,

за участі секретаря Василенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Димерська селищна територіальна громада, ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області з 01.11.2021 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Димерська селищна територіальна громада, ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 30.11.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19.11.2024 року закрито підготовче судове засідання, призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання позивач та представник позивача повторно не з`явилися.

10.10.2024 року на адресу позивача та її представника направлений лист, яким повідомлено, що в судове засідання, яке було призначене на 10.10.2024 р. вони не з`явилися, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день, час та місце судового засідання, однак поважності причин неявки не повідомили, із заявами та/або клопотаннями до суду не звертались. Попереджено про зміст п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та проінформовано про наступну дату судового засідання.

Крім того, в судове засідання призначене на 03.04.2025 року представник позивача також не з`явився, хоча ухвалою Вишгородського районного суду від 03.04.2025 року його клопотання про проведення відеоконференції задоволено.

В судове засідання призначене на 21.05.2025 року представник позивача повторно не з`явився та 21.05.2025 року подав клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 10.07.2025 року повторно позивач не з`явилась, повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, представник позивача повідомлявся засобами телефонного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач та її представник через канцелярію суду надали заяву про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки позивач та представник неодноразово не з`являються в судові засідання та навмисно затягують розгляд справи по суті, просили розглянути заяву без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Статтею 223 ч. 5 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути й поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», заява № 11681/85, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно враховувати, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в судовому розгляді, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші законодавцем не застосовані. Отже, не передбачено можливість інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. З огляду на зазначене повноваження суду залишити позов без розгляду не є дискреційним, а відносяться до імперативних.

Залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 223 ЦПК України - приписи даних норм процесуального закону є імперативними, тому при наявності сукупності підстав, зазначених у цих нормах (належне повідомлення позивача, повторність неявки, не повідомлення про причини неявки, відсутність заяви про розгляд справи у відсутності позивача), суд зобов`язаний залишити позов без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача подана не була.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Димерська селищна територіальна громада, ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право користування земельною ділянкою без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Залишення позовної заяви без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 257, 259, 260, 261,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Димерська селищна територіальна громада, ОСОБА_3 про припинення дії, яка порушує право користування земельною ділянкою- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу/представнику позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України вона має право, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Головуючий М.Б. Баличева