Справа № 473/992/25
Номер провадження 2/482/668/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Лебедьєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що 13.01.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8401487, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн., а також зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами, та інші платежі на умовах, визначених у кредитному договорі.

26.04.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 105-МЛ, за яким товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 8401487 від 13.01.2024 року.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, у нього перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 13608,00 грн., з яких: 4000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9208,00 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків та 400,00,00 грн. простроченої заборгованості за комісією, які позивач просив стягнути з відповідача разом із сумою судового збору.

В свою чергу відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 просив відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись при цьому на:

1.Відсутність належних доказів укладення договору, а саме позивач не надав доказів, які підтверджують факт підписання ним кредитного договору, а також належної ідентифікації його, як особи, яка його уклала;

2.Належне повідомлення позивача про умови договору, а саме договір укладався в електронній формі, однак умови кредитування не були чітко донесені.

3.Неправомірно завищені штрафні санкції, а саме сума заборгованості, заявлена позивачем, включає непропорційно великі штрафи, пеню, які є неспіврозмірними з основним боргом і порушують принципи добросовісності та справедливості, визначені Цивільним кодексом України;

4.Порушення вимог Закону України «Про споживче кредитування», а саме укладений договір не відповідає вимогам цього закону, зокрема в частині прозорості умов, загальної вартості кредиту, річної процентної ставки та повної вартості кредиту для споживача;

5.Відсутність повідомлення про переуступку боргу, а саме: позивач не був належним чином повідомлений про зміну кредитора. Не отримував письмового повідомлення про зміну кредитора.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому він на спростування відзиву ОСОБА_1 вказав, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту та правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів, та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Тобто, підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору.

Отже, Відповідач був у повній мірі поінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказав, що всі документи знаходяться в особистому кабінеті Позичальника, з якими він був ознайомлений на момент укладення договору, погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства, та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (копія договору з одноразовим ідентифікатором міститься в матеріалах справи).

Зазначив, що усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з Відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги заявлені в межах чинного законодавства та укладеного договору, і не є порушенням відповідно до вище наведеного.

Тому, посилаючись на викладене просив про задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши доводи позову, відзиву, відповіді на відзив та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13.01.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8401487, відповідно до умов якого:

-Сума кредиту становить 4000,00 грн. (п. 1.2 Договору);

-Кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.01.2024 року і складається з пільгового та поточного періодів (п. 1.3 Договору). Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.01.2024 року (п. 1.3.1); Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 27.04.2024 року (п. 1.3.2 Договору);

-Комісія за надання кредиту: 400,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 Договору);

-Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1020,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2 Договору);

-Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 8280,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3 Договору);

-Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *52 (п. 2.1 Договору).

При цьому зазначений договір підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

26.04.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги № 105-МЛ, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права вимоги до боржника, порядковий номер у реєстрі боржників № 788 ОСОБА_1 , за кредитним договором № 8401487 на суму 13608,00,00 грн.

Крім того факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується анкетою-заявою на кредит № 8401487 від 13.01.2024 року; довідкою ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 року про ідентифіквцію ОСОБА_1 ; платіжним дорученням № 120189391 від 13.01.2024 року, за яким ТОВ «Мілоан», через ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» здійснило переказ коштів у сумі 4000,00 грн. ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_2 .

Відповідно до відомості про щоденні погашення та нарахування по кредитному договору № 8401487 та виписки з особового рахунку, наявних в матеріалах справи, станом на 11.02.2025 року заборгованість ОСОБА_1 складає 13608,00 грн., з яких 4000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9208,00 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків та 400,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що договір про споживчий кредит № 8401487 від 13.01.2024 року було укладено у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, згідно Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

На підставі зазначеного, керуючись принципом диспозитивності та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача тіла кредиту та комісії за надання кредиту в повному обсязі, які виникли та нараховані у визначений в договорі спосіб та строк, оскільки доказів сплати такої заборгованості або спростування долученого позивачем розрахункувідповідачем не надано.

Щодо відсотків за користування кредитом, суд зазначає, що 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «'Про споживче кредитування» (пп .6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:

протягом перших 120 днів - 2,5 %;

протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 1 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, в п. 2 визначено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється також на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що Договір між сторонами укладений в період дії Закону України № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, у зв`язку з чим до правовідносин в частині нарахування відсотків повинні застосовуватись правила, визначені ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %), але з врахуванням п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень даного Закону (тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з моменту набрання чинності Законом 24.12.2023 року до 21.04.2024 року) - 2,5 %; протягом наступних 120 днів (з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року) - 1,5 %; та в подальшому - 1 %).

Із долученого позивачем розрахунку заборгованості по відсотках вбачається, що такі нараховані в межах строку кредитування, з 14.01.2024 року по 26.04.2024 року, при чому до 28.01.2024 року за пільговою відсотковою ставкою (1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду), що відповідає п. 1.5.2 Договору, та є меншою за встановленим Законом розміром; за період з 29.01.2024 року по 21.04.2024 року відсотки нараховано за ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду, що відповідає п. 1.5.3 Договору та не суперечить вимогам Закону.

А от відсотки за період з 22.04.2024 року по 26.04.2024 року слід нараховувати у відповідності до Закону, із застосуванням процентної ставки 1,5%, зокрема: 4000,00 грн. * 1,5% *5 днів = 300,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та те, що матеріалами справи підтверджено факт надання кредиту, і відповідачем не надано суду доказів відсутності заборгованості по кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом за договором про споживчий кредит № 8401487 від 13.01.2024 року підлягають до часткового задоволенню, у відповідності до проведеного судом розрахунку відсотків, на суму 8 908,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2368,62 грн. судового збору, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог на загальну суму 13 308,00 грн. (97,78%).

Керуючись ст. ст. 77-81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () заборгованість за договором про споживчий кредит № 8401487 від 13.01.2024 року, яка станом на 11.02.2025 року дорівнює 13 308,00 грн. (тринадцять тисяч триста вісім) грн., з яких: 4000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 13 308,00 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків та 400,00 грн. простроченої заборгованості за комісією.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» () 2368,62 (дві тисячі триста шістдесят вісім гривень 62 копійки) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Головуючий суддя В.М. Кічула