У х в а л а

6 червня 2025 року

м. Київ

Справа № 161/6312/22

Провадження № 61-4402ск25

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржниця), інтереси якої представляє адвокат Андрусяк Ігор Васильович (далі - адвокат),

на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 4 березня 2025 року

у справі за позовом скаржниці до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя і

в с т а н о в и в :

1. 3 квітня 2025 року адвокат в інтересах скаржниці подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: (1) скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь скаржниці 429 350,00 грн компенсації за 1/2 частки вартості Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест плаза» (далі - товариство) й ухвалити в цій частині нове - про стягнення з відповідача на користь скаржниці 2 267 385,00 грн компенсації за 1/2 частку вартості товариства; (2) скасувати постанову апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо зміни розміру стягнення грошової компенсації 1/2 частини сплачених коштів за період перебування подружжя у шлюбі за договором про надання споживчого кредиту та залишити в цій частині без змін рішення суду першої інстанції.

2. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

4. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинні бути зазначені реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) (далі - РНОКПП) та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету особи, яка подає касаційну скаргу.

4.1. 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон № 3200-IX. Згідно з цим Законом парламент вніс зміни до процесуальних кодексів щодо обов`язкової реєстрації та використання вказаних електронних кабінетів.

4.2. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзаци перший і другий частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.3. Тому адвокат зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

4.4. Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви (абзац третій частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.5. З огляду на цей припис про неможливість зареєструвати електронний кабінет через релігійні переконання адвокат мав повідомити одночасно з поданням касаційної скарги з наведенням мотивів такої неможливості в окремій письмовій заяві.

4.6. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.7. Адвокат усупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України не вказав про наявність або відсутність у нього та у скаржниці електронного кабінету. Заяву про неможливість зареєструвати такий кабінет адвокат не подав. Від обов`язку зазначити у касаційній скарзі відомості про наявність або відсутність електронного кабінету не звільнений, бо подав цю скаргу поштою. Крім того, адвокат не вказав свій РНОКПП. Тому повинен це зробити.

(2) Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору

5. Скаржниця у касаційній скарзі просила про відстрочення сплати судового збору. За наведеного обґрунтування Верховний Суд вважає це клопотання необґрунтованим.

5.1. Скаржниця зазначила, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу за 2024 рік. Однак для підтвердження свого майнового стану не надала жодних документів.

5.2. Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (частини перша, третя статті 136 ЦПК України).

5.3. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частини перша та друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

5.4. За змістом наведених приписів підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне чи декілька із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

5.5. У Законі України «Про судовий збір» немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), нерухомого чи рухомого майна, зокрема автомобілів, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.

5.6. Крім того, за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору особам, які не зазначені у статті 5 цього Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

5.7. Скаржниця не надала доказів, що належно характеризують її загальний майновий стан і зумовлюють необхідність задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. Тому у його задоволенні слід відмовити.

5.8. Вказане не позбавляє скаржницю можливості повторно просити про відстрочення сплати судового збору за умови належного обґрунтування клопотання (надання копій документів, що характеризують майновий стан).

(3) Щодо сплати судового збору

6. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

6.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

6.2. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.3. За змістом підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

6.4. За змістом підпункту 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» із 1 січня 2022 року становив 2 481,00 грн.

6.5. У травні 2022 року скаржниця звернулася до суду з позовом, у якому просила:

(1) визнати за нею право власності на 47,26/52,74 частини квартири площею 50,7 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

(2) визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «BMW Х6» 2012 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 ;

(3) стягнути з відповідача на користь скаржниці грошову компенсацію 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля;

(4) визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль марки «Volvo XC90» 2015 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_2 ;

(5) стягнути з відповідача на користь скаржниці грошову компенсацію 1/2 частки вартості зазначеного автомобіля;

(6) стягнути з відповідача на користь скаржниці грошову компенсацію 1/2 частки вартості товариства;

(7) стягнути з відповідача на користь скаржниці грошову компенсацію 1/2 частини сплачених коштів за період перебування подружжя у шлюбі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 4 червня 2007 року у розмірі 22 036,19 швейцарських франків;

(8) визнати за скаржницею право власності на 1/2 частину банківського вкладу відповідача.

6.6. Суд першої інстанції задовольнив позов частково: стягнув із відповідача на користь скаржниці 429 350,00 грн грошової компенсації за 1/2 частки вартості товариства, 22 036,19 швейцарських франків грошової компенсації за 1/2 частину сплачених коштів за період перебування подружжя у шлюбі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 4 червня 2007 року; відмовив у задоволенні інших вимог. Апеляційний суд скасував це рішення у частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь скаржниці грошової компенсації 1/2 частки вартості автомобіля марки «Volvo XC90» 2015 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_2 та ухвалив у цій частині нове рішення, згідно з яким задовольнив позов в означеній частині та змінив рішення суду першої інстанції в частині розміру компенсації 1/2 частини сплачених коштів за період перебування подружжя у шлюбі за договором про надання споживчого кредиту, стягнувши з відповідача на користь скаржниці 483 558,24 грн.

Скаржниця подала касаційну скаргу, у якій просила: (1) скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення вимоги про стягнення з відповідача на користь скаржниці 429 350,00 грн компенсації за 1/2 частки вартості Товариства з обмеженою відповідальністю «Гефест плаза» (далі - товариство) й ухвалити в цій частині нове - про стягнення з відповідача на користь скаржниці 2 267 385,00 грн компенсації за 1/2 частку вартості товариства; (2) скасувати постанову апеляційного суду в частині зміни рішення суду першої інстанції щодо зміни розміру стягнення грошової компенсації 1/2 частини сплачених коштів за період перебування подружжя у шлюбі за договором про надання споживчого кредиту та залишити в цій частині без змін рішення суду першої інстанції. Тобто оскаржила судові рішення щодо двох майнових вимог.

6.7. З огляду на розмір сум, які бажає стягнути скаржниця, вона повинна сплатити за подання касаційної скарги судовий збір за максимальною ставкою: 2 481,00 грн х 3 х 200 % = 14 886,00 грн.

Реквізити для оплати. Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_3 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 (Касаційний цивільний суд), справа № 161/6312/22.

6.8. Скаржниця має надати суду документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному за законом, з копією для іншого учасника справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

7. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

7.1. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк з дня її вручення адвокату або скаржниці. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 листопада 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 4 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима