УХВАЛА

04 липня 2024 року

м. Київ

справа № 756/572/23

провадження № 61-7775ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 20 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович, ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук В. Г. (далі - приватний виконавець Пилипчук В. Г.), ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Оболонського районного суду

м. Києва 11 травня 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між батьками про сплату аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05 серпня 2021 року

у розмірі 951 872,53 грн, що складається з основної суми боргу у розмірі 874 517,00 грн, інфляційних витрат у розмірі 74 362,93 грн, та пені у розмірі 2 992,60 грн.

19 червня 2023 року ухвалено додаткове рішення, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн.

Заочне та додаткове рішення суду були ухвалені за відсутності ОСОБА_1 , про його наявність йому стало відомо після того, як було відкрито виконавче провадження

з примусового виконання рішень, з відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень.

Повний текст рішень суду ОСОБА_1 отримав після звернення представника до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою від 23 листопада 2023 року Оболонського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду було задоволено.

Поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі

№ 756/572/23.

Під час ознайомлення із матеріалами справи 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 стало відомо про наявність ухвали від 30 листопада 2023 року у справі № 756/572/23 за поданням приватного виконавця Пилипчука В. Г. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

З тексту ухвали та поданих приватним виконавцем документів, які стали підставою для її ухвалення судом, стало відомо про те, що приватним виконавцем здійснюється виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом

№ 756/572/23 від 11 серпня 2023 року, виданого Оболонським районним судом

м. Києва.

Заявою від 23 січня 2024 року № 379 приватний виконавець був повідомлений про зміну місця проживання чи перебування боржника, однак всупереч цьому боржник не був повідомлений про результати оцінки нерухомого майна, яке було виставлено на аукціон. В заяві серед іншого наводились підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі вимог статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», однак заява залишилась без відповіді.

18 березня 2024 року в мережі Інтернет в пошуковій системі Google за контекстним пошуком кадастрового номеру земельної ділянки :03:002:0059 було отримано інформацію про електронний аукціон, розміщений на електронному торговому майданчику оператора ТОВ «ВЕР-ТАС».

З інформації, яка розміщена в описі лоту, вбачається, що відбулись торги з продажу земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний/кадастровий номер :03:002:0059, площа:0.0932 га., місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Малютянська. На земельній ділянці знаходиться дві будівлі (не зареєстровані у визначеному законом порядку), паркан та металеві ворота.

Одночасно із цим, згідно висновку про вартість майна, який розміщений на сайті проведення торгів. метою оцінки було визначення вартості земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0059, площа: 0.0932 га, місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Малютянська, для встановлення початкової (стартової) вартості ціни при відчуженні на аукціоні або інших випадках конкурентних торгів.

Зазначав, що оцінка була проведена без врахування наявних на земельній ділянці двох будівель, паркану та металевих воріт. А таким чином, вважає це порушенням майнових прав боржника, оскільки вказаний звіт не було направлено на адресу боржника, про оголошення торгів йому також не було відомо.

Крім того, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року у справі № 756/572/23 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, не містила

в собі опису майна, відмінного від земельної ділянки, але яке було також не зареєстроване у встановленому законом порядку, тобто дві будівлі, паркан та металеві ворота, які було описано та на які накладено арешт згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП № НОМЕР_1 від 12 грудня 2023 року.

З огляду на те, що виконавче провадження було розпочато згідно постанови про відкриття провадження від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_1 жодних документів виконавчого провадження не отримував та не був обізнаний про хід виконавчого провадження.

Після того, як приватний виконавець був повідомлений про місце проживання боржника, приватний виконавець не направив звіт про оцінку майна, не повідомив про те, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року у справі № 756/572/23 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, була оскаржена і справа за апеляційною скаргою призначена до розгляду в Київському апеляційному суді.

Також було оскаржено заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва

від 11 травня 2023 року у справі № 756/572/23, що зумовлює зупинення виконавчого провадження та зупинку електронних торгів, про що приватному виконавцю відомо, оскільки відповідно до вимог частини п`ятою статті 14 ЦПК України, суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Приватні виконавці, реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Таким чином, на даний час стягнення відбувається за рішеннями суду, які не набрали законної сили.

Вказував, що приватний виконавець у порушення вимог закону сформував проект заявки на реалізацію арештованого майна, хоча знав про те, що боржник в Україні не проживає, має представника, однак без належного повідомлення фактично вчинив дії щодо примусової реалізації нерухомого майна.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд:

1) визнати дії приватного виконавця Пилипчука В. Г. при примусовому виконанні виконавчого листа № 756/572/23 виданого 11 серпня 2023 року Оболонським районним судом м. Києва, щодо визначення вартості майна ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний/кадастровий номер :03:002:0059, площа: 0,0932 га., місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Малютянська без здійснення взаємної згоди сторонами виконавчого провадження, а також без включення до оцінки двох будівель, паркану та металевих воріт, які було описано та накладено арешт згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника

у ВП № НОМЕР_1 від 12 грудня 2023 року протиправними;

2) визнати бездіяльність приватного виконавця Пилипчука В. Г. при примусовому виконанні виконавчого листа № 756/572/23 виданого 11 серпня 2023 року Оболонським районним судом м. Києва щодо зупинки виконавчого провадження

№ НОМЕР_1 протиправною та зупинити стягнення на підставі виконавчого документа № 756/572/23 виданого 11 серпня 2023 року Оболонським районним судом м. Києва;

3) зупинити реалізацію арештованого майна згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП № НОМЕР_1 від 12 грудня 2023 року: земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний/кадастровий номер :03:002:0059, площа:0.0932 га., місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, сільська рада Малютянська двох будівель, паркану та металевих воріт.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня

2025 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець Пилипчук В. Г., ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність державного виконавця відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 не надав суду доказів протиправності дій приватного виконавця щодо проведення у рамках виконавчого провадження арешту, оцінки майна та передачу нерухомого майна боржника на реалізацію, як і не надав доказів бездіяльності приватного виконавця щодо незупинення виконавчого провадження.

12 червня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бузанов Д. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року (надійшла до суду 24 червня 2025 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення вимог скарги.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження зазначеного судового рішення представник заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів отримання боржником будь-яких листів направлених приватним виконавцем особисто.

Зазначає, що ухвалою від 23 листопада 2023 року Оболонський районний суд

м. Києва заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду задовольнив, поновив строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі № 756/572/23 , прийняв заяву про перегляд заочного рішення суду та призначив справу до розгляду на 29 листопада 2023 року. Таким чином, у відповідності до вимог ЦПК України, а саме статті 289 ЦПК України заочне рішення не набрало законної сили , оскільки відповідачем (боржником) було подано заяву про перегляд заочного рішення, яку суд прийняв до свого розгляду. Отже, розглядаючи подання приватного виконавця 30 листопада 2023 року, суду було відомо про ці обставини, однак всупереч цьому було прийнято ухвалу про задоволення подання, за клопотанням/заявою (поданням) приватного виконавця Пилипчука В. Г., про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Вказує, що заява оцінювача не містить підпису. Фотоматеріали чітко відображають наявність двох будівель, фактично завершених будівництвом, та паркану. Таким чином, саме визначення завдання на оцінку згідно постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 від 28 грудня 2023 року і визначає протиправність дій приватного виконавця, а також той факт, що від оцінювача приховано інформацію про початок виконання будівельних робіт, що спростовує висновок оцінювача про самочинне будівництво на земельній ділянці. Фактично приватний виконавець мав призначати проведення визначення вартості об`єкту з урахуванням розташування двох будівель та паркану, так як і звертатись до суду із зазначенням цих обставин.

Посилається на те, що суд не дав оцінку письмовим доказам, які підтверджують наявність будівель на ділянці, що не відповідає вимогам частини третьої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» щодо проведення оцінки об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості.

Колегія суддів, оцінивши доводи касаційної скарги та норми права, застосовані судом апеляційної інстанції, вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Пилипчука В. Г. знаходиться виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 756/572/23 від 11 серпня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором про визначення розміру аліментів та порядку їх виплати від 05 серпня 2021 року у розмірі 951 872,53 грн, що складається з основної суми боргу в розмірі 874 517 грн, інфляційних втрат 74 362,93 грн та пені у розмірі 2 992,60 грн.

На виконання рішення суду 11 серпня 2023 року Оболонським районним судом

м. Києва було видано виконавчий лист № 756/572/23, який 14 серпня 2023 року було пред`явлено стягувачем до виконання.

Постановою приватного виконавця Пилипчука В. Г. від 14 серпня 2023 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

15 серпня 2023 року приватним виконавцем Пилипчуком В. Г. було накладено арешт на все майно, належне боржнику.

У межах виконавчого провадження приватний виконавець направляв постанови боржнику за адресою реєстрації його місця проживання, що зазначена

у виконавчому листі.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року задоволено подання приватного виконавця Пилипчука В. Г., стягувач

ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Звернуто стягнення на належну боржнику ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0059, загальною площею 0,0932 га, що знаходиться в селі Малютянка Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року відмовлено

у задоволенні клопотання про зупинення дії ухвали Оболонського районного суду

м. Києва від 30 листопада 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 травня 2024 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року залишено без змін.

Приватним виконавцем Пилипчуком В. Г. 12 грудня 2023 року в рамках виконавчого провадження провадились виконавчі дії з опису, арешту, оцінки майна боржника,

а саме описано та накладено арешт на майно: земельна ділянка для будівництва

і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), реєстраційний/кадастровий номер :03:002:0059, загальною площею 0,0932 га, що знаходиться в селі Малютянка Києво-Святошинського району Київської області.

Приватний виконавець зазначив, що на земельній ділянці знаходяться дві будівлі, не зареєстровані у встановленому законом порядку, дерев`яний паркан та металеві ворота.

У межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 приватним виконавцем Пилипчуком В. Г. постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 28 грудня

2023 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Оцінка і консультації», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання.

24 січня 2024 року суб`єктом оціночної діяльності підготовлено висновок про вартість вищевказаного майна.

08 квітня 2024 року в межах виконавчого провадження проведено електронні торги.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено у статті 18 ЦПК України, згідно

з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців.

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх

у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами

у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною восьмою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом та інше.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами

1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII, згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 28 січня 2021 року у справі № 643/8028/15 (провадження

№ 61-10442св20), від 18 березня 2021 року у справі № 520/10954/15-ц (провадження № 61-7198св20).

Суди попередніх інстанцій встановили, що приватний виконавець надіслав на адресу зареєстрованого місця проживання боржника відповідну постанову про залучення оцінювача. Після отримання приватним виконавцем заяви про проживання боржника за кордоном, приватним виконавцем за адресою, вказаною в заяві (до Болгарії) направлялась постанова про залучення оцінювача та висновок щодо вартості майна, проте конверт повернувся без вручення.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що дії приватного виконавця щодо надсилання документів виконавчого провадження відповідають правилам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки копію постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією, за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Верховний Суд погоджується з висновком Київського апеляційного суду стосовно того, що враховуючи тривале невиконання боржником рішення суду єдиним можливим способом виконання рішення було проведення опису та арешту майна боржника для його примусової реалізації або для спонукання боржника до виконання рішення суду. З огляду на викладене, дії приватного виконавця щодо проведення опису та накладення арешту на нерухоме майно є правомірними, оскільки відповідно до положень статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеним в постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року справа N 501/578/19 (провадження

№ 61-9551св20).

Порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за

№ 2831/5 (в редакції, чинній на час проведення електронних торгів) № 2831/5.

Згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів,

а самі торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації. Правила ж проведення електронних торгів визначені Порядком реалізації арештованого майна № 2831/5.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Згідно з частиною п`ятою 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з частиною першою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до пункту 1 Порядку реалізації арештованого майна № 2831/5 електронні торги - продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Згідно зі змістом статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні

з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною

у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до частин першої та третьої розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня

2016 року № 2831/5 датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін

із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна.

Боржник вважається таким, що ознайомлений з результатами оцінки майна. При цьому доказів, що боржник звертався до приватного виконавця або ж намагався звернутися з вимогою про рецензування звіту про незалежну оцінку вартості майна, заявник не надає, тобто вбачається, що правом на рецензування звіту про незалежну оцінку вартості майна з метою спростування його результатів заявник не скористався.

Крім того, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що зобов`язання приватного виконавця зняти арештоване майно боржника з реалізації не входить до повноважень виконавця, а дана дія здійснюється Організатором електронних торгів.

Посилання представника заявника у касаційній скарзі на те, що приватний виконавець повинен був зупинити виконання стягнення за виконавчим листом, оскільки ОСОБА_1 подано заяви про перегляд заочного рішення, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено вичерпний перелік підстав, коли виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

У даному переліку відсутня така підстава, як перегляд заочного рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Верховний Суд погоджується з висновком Київського апеляційного суду стосовно того, що дії приватного виконавця щодо залучення суб`єкта оцінки, визначення вартості майна (здійснення оцінки), використання висновку про оцінку майна боржника та передача майна боржника на реалізацію були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень приватного виконавця, при цьому право заявника на належне вчинення виконавчих дій при здійснені виконавчого провадження не було порушено.

Доводи касаційної скарги, за своїм змістом є аналогічними до заявлених вимог скарги та апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду та дослідження судами попередніх інстанцій.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої та апеляційної інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

від 20 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Дмитра Вікторовича на ухвалу оболонського районного суду м. Києва від 20 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Пилипчук Віталій Григорович, ОСОБА_2 , на дії та бездіяльність приватного виконавця відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник