Справа № 676/4992/25
Номер провадження 2-з/676/37/25
УХВАЛА

08 липня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Михайловської І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сергійчука Юрія Вікторовича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову вказує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що написано відповідну розписку від 12.04.2024 року, за якою позивач передав у власність відповідачу, а відповідач прийняв у власність від позивача грошові кошти в сумі 50 000 дол. США. За домовленістю між сторонами, відповідач зобов`язаний був сплатити позичену суму до 22.04.2024 року включно. Проте відповідач станом на день подачі позовної заяви позичену суму не сплатив, чим порушив умови договору позики.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову, просить вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:014:0148, загальною площею 2,35 га, яка розташована на території Хмельницької області, Кам?янець-Подільський район, с/рада Гуменецька, надану для для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 224; накласти арешт на квартиру загальною площею 49,2 кв.м. житлова площа 23.9 кв.м. яка розташована на території АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна - 214. Вважає, що невжиття заходів забезпеченя позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заявиза правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцем знаходження предмета спору, якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 03 березня 2023 року у cправі № 905/448/22 звернув увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Судом встановлено наявність прямого зв`язку між запропонованими позивачем заходами забезпечення позову і предметом позову, існування реальної загрози відчуження належного йому майна суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а саме ускладнення виконання рішення суд у разі задоволення позову.

У даній справі позивачем заявлено про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 2,35 га, розташована на території Гуменецької сільської ради. Належність зазначеного майна ОСОБА_2 на праві власності підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 434335023 від 07.07.2025 р., (реєстраційний номер об`єкта 214 та 224).

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомого майна вартість наведених об`єктів нерухомого майна об`єктивно більша ніж сума позики.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

Відповідно, обраний позивачем вид забезпечення позову накладення арешту на все зазначене майно, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

За умови неможливості встановити достатність чи недостатність грошових коштів, що належать відповідачу і знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, для задоволення вимог про стягнення 50 000 доларів США, доцільно буде накласти арешт на майно відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером :05:014:0148, загальною площею 2,35 га, яка розташована на території Хмельницької області, Кам?янець-Подільський район, с/рада Гуменецька, надану для для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 224.

Заявник не позбавлений права звернутися до суду із заявою про накладення арешту на інше майно.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні будь-які відомості про існування визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання позивача про застосування заходів забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 153, 268 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Сергійчука Юрія Вікторовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :05:014:0148, загальною площею 2,35 га, яка розташована на території Хмельницької області, Кам?янець-Подільський район, с/рада Гуменецька, надану для для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 224.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Швець О.Д.