____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/9824/25
Провадження № 2/947/2326/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Скриль Ю.А., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. про відвід головуючого судді Скриль Ю.А. по цивільній справі 947/9824/2025 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ЛЕВАДА» до ОСОБА_1 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання прав на промисловий зразок недійсними та зобов`язати вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», відповідно до якого просить суд:

- визнати недійсними права ОСОБА_1 на промисловий зразок, зареєстрований за свідоцтвом від 19.07.2023 № 45697 «1.-4. НАПІВФАБРИКАТ БОРОШНЯНОГО КУЛІНАРНОГО ВИРОБУ»;

- зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру промислових зразків України про припинення дії прав ОСОБА_1 на промисловий зразок, зареєстрований за свідоцтвом від 19.07.2023 № 45697 «1.-4. НАПІВФАБРИКАТ БОРОШНЯНОГО КУЛІНАРНОГО ВИРОБУ» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Скриль Ю.А.

Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначене підготовче засідання на 16.04.2025.

26.03.2025 від відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

10.04.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому також просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. разом із відзивом на позовну заяву через систему «Електронний суд» 09.04.2025 надійшло клопотання про об`єднання позовних заяв, відповідно до якого просить суд об`єднати справу № 947/9824/2 зі справою № 757/56829/24-ц, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м.Києва.

09.04.2025 через систему «Електронний суд» представник позивача надав суду заперечення проти задоволення вказаного клопотання, обґрунтовуючи свою незгоду тим, що відсутні правові підстави для об`єднання цих справ, які перебувають у провадженні різних судів.

Підготовче засідання 16.04.2025 відкладене на 12.05.2025 через зайнятість суду в іншому судовому засіданні по справі № 947/12720/24

17.04.2025 від представника позивача адвоката Аверіної В.В. надійшло клопотання про долучення доказів у справі, а саме: висновку експерта від 11.04.2025 № 211-01 за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, складеного для подання до суду та підготовленого експертами за питанням: «Чи відповідає промисловий зразок за свідоцтвом України НОМЕР_1 критерію обороноздатності «новизна» відповідно до наданих на дослідження матеріалів».

09.05.2025 від представника позивача адвоката Аверіної В.В. надійшла відповідь на відзив представника відповідача Волкова В.І.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. 12.05.2025 надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання та продовження строку проведення підготовчого засідання, яке ухвалою суду від 15.05.2025 задоволено, та продовжено строк проведення підготовчого засідання.

Підготовче засідання 12.05.2025 відкладене на 11.06.2025 через перебування головуючого у справі у відпустці.

16.05.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. надійшли заперечення на відповідь на відзив.

05.06.2025 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. надійшло клопотання про поновлення строків для подання доказів у справі та долучення їх до матеріалів справи, а саме: копії висновку експерта за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, підготовленого для подання до суду та митних органів від 30.05.2025 № 10565, копії супровідного листа від 02.06.2025 № 220.

Від представника позивача 01.07.2025 надійшли заперечення на клопотання представника відповідача Волкова В.І. про долучення вказаних доказів до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 11.06.2025 розглянуто клопотання представника відповідача Волкова В.І. про об`єднання справи № 947/9824/25 з матеріалами справи № 757/56829/24-ц, провадження у якій відкрито раніше Печерським районним судом м. Києва. За результатом його розгляду, ухвалою суду від 11.06.2025 відмовлено в об`єднанні вказаних справ в одне провадження. Підготовче засідання відкладене на 07.07.2025.

01.07.2025 від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строків для подання доказів у справі, а саме: висновку експерта від 11.04.2025 № 211-01, складеного для подання до суду та підготовленого експертами за питанням: «Чи відповідає промисловий зразок за свідоцтвом України НОМЕР_1 критерію обороноздатності «новизна» відповідно до наданих на дослідження матеріалів», а також аналітичного звіту ТОВ «ГРАДУС РІСЕЧ ПЛЮС» за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності за результатами соціологічних досліджень, проведених у червні 2025 року.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. 04.07.2025 надішли заперечення на клопотання представника позивача про долучення вказаних доказів.

У підготовчому засіданні 07.07.2025 розглянуто клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. про поновлення строків для подання доказів у справі та долучення їх до матеріалів справи, зокрема: копії висновку експерта за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, підготовленого для подання до суду та митних органів від 30.05.2025 № 10565, копії супровідного листа від 02.06.2025 № 220.

Під час розгляду вказаного клопотання представники відповідача Волкова В.І. зазначили, що у відзиві на позов довели до відома суд, що стороною відповідача вживаються заходи щодо проведення експертного дослідження на предмет відповідності спірного промислового зразку критеріям новизни та індивідуального характеру, однак станом на момент подання відзиву, сторона відповідача ОСОБА_1 не має змоги надати копію висновку експерта у зв`язку з пошуком експертної установи для проведення експертного дослідження. По мірі готовності висновку експерта, стороною відповідача буде надано належним чином завірену його копію до суду. Вказаний висновок складений експертами ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» 30.05.2025 та направлений на адресу відповідача супровідним листом від 02.06.2025 № 220. Після його отримання, 05.06.2025 сторона відповідача ОСОБА_1 звернулась з вказаним клопотанням про його долучення до матеріалів справи.

Представник позивача, заперечувала проти задоволення вказаного клопотання з декількох підстав.

Зокрема з підстав порушення встановленого законом строку надання доказу, при цьому у запереченнях на вказане клопотання зазначила, що як зазначає у відзиві на позов представник відповідача Волкова В.І., стороною відповідача подано до ТОВ «НІСЕ» заявку на проведення експертного дослідження 15.04.2025, у той же час відзив на позов поданий до суду 09.04.2025. Тобто відповідач не тільки не подав вказаний експертний висновок у строк, що передбачений ЦПК України (разом з відзивом), а навіть до експерта звернувся вже після надання відзиву, що унеможливлює визнання причин пропуску процесуального строку відповідачем поважними. Таким чином, подане позивачем клопотання про долучення доказів у справі не містить належного й достатнього обґрунтування в частині поважності пропуску процесуально строку для подання доказів, встановленого законом.

Також представник позивача у своїх запереченнях послалась на підстави невідповідності поданого доказу критерію достовірності. Відповідно до ч.2 ст.72 ЦПК України, експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання. Згідно з п.1 ч.1 ст.12 ЗУ «Про судову експертизу», до обов`язків судового експерта належить, зокрема, проведення повного дослідження і надання обґрунтованого та об`єктивного письмового висновку. Між тим, з наданого позивачем висновку вбачається, що вказаним критеріям він не відповідає, та звернута увага суду на невикористання експертом Методики експертного дослідження промислових зразків, реєстраційний код 13.4.01, розроблена Науково-дослідним центром судової експертизи у сфері інформаційних технологій та інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, зареєстрована 07.03.2024, та використанням експерта іншого способу дослідження, що на думку представника позивача виглядає маніпулятивно та є спробою ввести суд в оману.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи та аргументи представників сторін, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. про поновлення строків для подання доказів до суду та долучення їх до матеріалів справи.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання 07.07.2025, задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю.: долучено до матеріалів справи надану представником відповідача Волкова В.І. копію висновку експерта за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, підготовленого для подання до суду та митних органів від 30.05.2025 № 10565, копію супровідного листа від 02.06.2025 № 220.

Після цього, у судовому засіданні 07.07.2025 розглянуто клопотання представника позивача від 01.07.2025 про поновлення строків для подання доказів у справі, а саме: висновку експерта від 11.04.2025 № 211-01, складеного для подання до суду та підготовленого експертами за питанням: «Чи відповідає промисловий зразок за свідоцтвом України 45697 критерію обороноздатності «новизна» відповідно до наданих на дослідження матеріалів», а також аналітичного звіту ТОВ «ГРАДУС РІСЕЧ ПЛЮС» за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності за результатами соціологічних досліджень, проведених у червні 2025 року.

Під час розгляду вказаного клопотання представник позивача, окрім зазначених у самому клопотанні доводів та причин пропуску подання до суду вказаних доказів, надала пояснення, що необхідність в отриманні вказаних доказів та подання їх до суду виникли у позивача з метою доведення обставин, на які вона має намір посилатись як на підставу своїх заперечень проти висунених аргументів стороною відповідача та надання стороною відповідача таких доказів як висновку експерта за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності.

Щодо поважності пропуску строку представник позивача зазначила, що висновок експерта № 211-01 був складений лише 11.04.2025 за замовленням позивача від 05.03.2025, тому на момент звернення до суду 14.03.2025 сторона позивача не мала можливості його подати разом з позовною заявою, що свідчить про наявність поважних причин пропуску такого строку подання доказів до суду, оскільки вказані причини не залежали від волі позивача. Після отримання висновку експерта від 11.04.2025, позивач разом з клопотанням про долучення доказів у справі 17.04.2025 надав вказаний висновок до суду, у подальшому надіславши клопотання про поновлення строків для його подання.

Представника відповідача Волкова В.І. надали письмові заперечення проти задоволення вказаного клопотання, які підтримали у підготовчому засіданні. Сторона відповідача посилалась на недотримання вимог ст. 83 ЦПК України, а також на те, що висновок експерта не є належним доказом у справі.

Зокрема представники відповідача Волкова В.І. зазначили, що позивачем в порушення вимог ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було зазначено про намір надати до суду власний висновок експерта у сфері інтелектуальної власності та аналітичного звіту, складеного за результатами проведення соціологічного дослідження у заявах по суті спору, натомість у самому клопотанні відсутні будь-які відомості про наявність непереборних обставин, що унеможливлювали своєчасного подання стороною позивача зазначених доказів; подання позивачем процесуальних документів по суті спору мало місце у період з березня по травень 2025 року, в той час аналітичний звіт позивача датується червнем 2025 року, безпосереднє долучення його до матеріалів справи мало місце у липні 2025 року, що свідчить про добровільне та тривале зволікання стороною позивача у його розробці та поданні до суду; зважаючи на правовий висновок КГС ВС від 28 лютого 2024 року у справі № 910/12005/22, у даному випадку мало місце зловживання позивачем своїми процесуальними правами, адже позивачем було замовлено проведення аналітичного звіту від червня 2025 року лише через 4 місяці після подання першої заяви по суті спору, а тривале зволікання з його проведенням зумовлене власним волевиявленням, а не непереборними обставинами.

Долучений позивачем аналітичний звіт від червня 2025 року не є належним доказом в розумінні ч.1 ст.77 ЦПК України, бо респондентам не було надано достатній об`єм інформації для надання відповіді на поставлені їм запитання, в той час як на підставі самих лише фотографій не можна однозначно стверджувати про те, що станом на 2022 рік спірна зовнішня форма виробу не була унікальною та не відповідала критерію «новизни»; респонденти не могли достовірно стверджувати про обставини відсутності у спірної зовнішньої форми вироби ознак унікальності та новизни станом на 2022 рік, адже датою проведення дослідження є червень 2025 року, тобто учасників дослідження запитували відомості про обставини трирічної давності; для визнання прав на промисловий зразок недійсними необхідні спеціальні знання у сфері інтелектуальної власності, які були б спроможні встановити відсутність на момент державної реєстрації спірного промислового зразку критерію новизни, натомість навряд чи бодай один респондент має спеціальні знання, в цілому обізнаний з такими категоріями як критерії охороноздатності, умови та порядок реєстрації та припинення прав на промисловий зразок; навіть якщо і припустити достовірність тверджень, наведених у аналітичному звіті, то цілком природнім є те, що респонденти могли бачити борошняний виріб за формою, встановленою спірним промисловим зразком, адже Відповідач-1 та ТОВ «ЮГФУД», яким ОСОБА_1 було надано виключне право на використання спірної зовнішньої форми виробу при здійсненні господарської діяльності, використовують зовнішню форму виробу починаючи ще з 2017 року, тобто респонденти могли надати і ствердну відповідь в тому числі і на підставі побаченого борошняного виробу, який виготовлявся ТОВ «ЮГФУД».

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи та аргументи представників сторін, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивача адвоката Аверіної В.В. про поновлення строків для подання доказів до суду та долучення їх до матеріалів справи.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу підготовчого засідання 07.07.2025, задоволено клопотання представника позивача адвоката Аверіної В.В.: долучено до матеріалів справи надані стороною позивача оригінал та копію висновку експерта від 11.04.2025 № 211-01, складеного для подання до суду та підготовленого експертами за питанням: «Чи відповідає промисловий зразок за свідоцтвом України 45697 критерію обороноздатності «новизна» відповідно до наданих на дослідження матеріалів», а також копію аналітичного звіту ТОВ «ГРАДУС РІСЕЧ ПЛЮС» за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності за результатами соціологічних досліджень, проведених у червні 2025 року.

Суд, під час вирішення вказаного клопотання керувався загальними засадами цивільного судочинства, зокрема принципом змагальності сторін, який полягає, серед іншого, у тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд також виходив і з того, що однією з форм реалізації принципу змагальності сторін є передбачений ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів, зокрема - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже сторона позивача, виходячи з обов`язку доказування своїх вимог та заперечень (стосовно відзиву на позовну заяву) має не тільки право, але й обов`язок щодо доведення своєї позиції щодо спростування або заперечення аргументів сторони відповідача (право на надання контраргументів), як і сторона відповідача яка після отримання відповіді на відзив не позбавлена можливості надавати та доводити свої заперечення, викладені у відповіді на відзив.

Також приймаючи рішення про задоволення вказаного клопотання суд виходив із завдань, які ставить перед судом цивільне судочинство під час ухвалення судового рішення, яке має бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ щодо дотримання цієї статті Конвенції, відповідно до якої ЄСПЛ зауважує на необхідність уникати надто формальне ставлення до передбачених законом вимог.

Суд під час прийняття рішення щодо долучення вказаних доказів, врахував, що позивач замовив його до звернення до суду, і після його отримання у розумні терміни просив долучити його до матеріалів справи, клопотання про поновлення строку долучив пізніше, але до розгляду вказаного питання судом. Водночас не зазначив у позовній заяві про намір його долучити. Не зазначення позивачем у позовній заяві про намір долучити вказаний висновок до справи як доказ не визнається судом як грубе порушення норм цивільного процесуального законодавства, та виходячи з принципу пропорційності, не може вважатися у такому випадку перешкодою для реалізації права сторони у поданні доказів у справі як форми реалізації принципу змагальності сторін.

У зв`язку із задоволенням судом клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи, представник відповідача Волкова В.І. заявив клопотання про оголошення перерви для звернення до суду із заявою про відвід головуючому у справі.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.07.2025.

Заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. про відвід судді надійшла до суду 09.07.2025, передана головуючому у справі 10.07.2025.

Нормами ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави які можуть перешкоджати розгляду заяви про відвід без повідомлення учасників справи не встановлені. Враховуючи наведене, судом вирішено за доцільне розглянути заяву без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід та ознайомившись з матеріалами справи, дійшов висновку про необгрунтованість заяви, виходячи з наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

Стаття 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 37 ЦПК України, яка регулює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Як вбачається із заяви про відвід, підставою для відводу судді є сумніви в об`єктивності і неупередженості судді, які полягають в незгоді представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. з рішенням судді Київського районного суду міста Одеси Скриль Ю.А. під час розгляду справи № 947/9824/25, зокрема клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучення їх до справи.

Згідно з частиною 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Представник відповідача Кравець Р.Ю. у заяві про відвід посилається лише на непогодження із процесуальним рішенням судді, зокрема, щодо неправомірного, на думку представника відповідача, судового рішення за наслідками розгляду клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучення їх до справи.

З огляду на викладені обставини, суддя вважає, що діяла в межах повноважень, передбачених нормами ЦПК України без упередження та з дотриманням процесуальних прав сторін, з метою забезпечення реалізації принципу змагальності сторонами, з урахуванням ст. 6 Конвенції та практики ЄСПЛ.

Незгода з прийнятим судовим рішенням не може свідчити про упередженість судді та покладене в основу доказування наявності сумнівів у його неупередженості.

Суддя зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 6 та 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суддя вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні справи.

Отже, доводи заявника щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді при здійсненні процесуальних дій є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді заявника із судовим рішенням судді.

Відповідно до положень ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи, що заява про відвід судді надійшла до суду 09.07.2025, тобто раніше ніж за три робочих дні до підготовчого засідання (07.07.2025 оголошено перерву до 28.07.2025), головуючий у справі не вбачає обґрунтованих підстав для відводу судді, тому питання про відвід вирішується суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Зазначене узгоджується із рішення Европейського Суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), 26.10.1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26, за яким має бути встановлений об`єктивний критерій сумніву у неупередженості судді, а саме існування певних фактів, які можуть служити підставою для сумніву в безсторонності судді, тобто позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравця Р.Ю. про відвід судді Скриль Ю.А. необґрунтованою.

Для вирішення питання про відвід, передати заяву про відвід для автоматизованого розподілу іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Ю. А. Скриль