Справа № 372/1695/25
Провадження № 2-1220/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Барановської М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа: Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області (далі третя особа, Новомиргородський ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області), в якому просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти - аліменти на утримання дитини в розмірі 25 261,86 грн., а також понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2015 року у справі № 395/234/15 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З квітня 2020 року дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , почала проживати разом з позивачем, проте в межах виконавчого провадження з позивача примусово стягувались аліменти на підставі судового рішення проти його волі.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20 визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені рішенням суду у справі № 395/234/15-ц, починаючи з 28.04.2021 року; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 28.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

09.10.2023 року Новомиргородський ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав довідку, в якій зазначено, що розмір переплачених аліментів становить 25 261,86 грн. з 28.04.2021 року по 27.09.2023 року.

15.10.2023 року позивач направив відповідачу письмову пропозицію про добровільне повернення безпідставно отриманих аліментів, але відповідач добровільно повернути грошові кошти відмовилась.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст. 179 Сімейного кодексу України (далі СК України), ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про стягнення безпідставно отриманих коштів та призначено розгляд справи на 30.04.2025 року.

10.06.2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому вона просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Відзив обґрунтований тим, що доводи позовної заяви є особистими міркуваннями позивача, без належного правового та доказового обґрунтування. Основною підставою позову є довідка третьої особи, у якій не вказано, у зв`язку з чим позивач, знаючи про припинення сплати аліментів, їх платив, що вказує на те, що: перше, позивач сплачував попередню заборгованість; друге, добровільно сплачував аліменти за власною ініціативою. Довідка виконавчої служби не містить обґрунтування, чому сплачувались аліменти після їх припинення, а тому ця довідка не є підставою для стягнення коштів з відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Новомиргородського суду Кіровоградської області від 16.03.2015 року у справі № 395/234/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 600 (шістсот) грн. щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 13.02.2015 року до досягнення нею повноліття.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року, визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням суду у справі № 395/234/15-ц, починаючи з 28.04.2021 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 28.04.2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Верховного Суду від 29.08.2024 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року залишено без змін.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20 набрало законної сили 27.09.2023 року.

Згідно з копією довідки Новомиргородського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 09.10.2023 року № 171 на виконанні у Новомиргородського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області перебуває виконавче провадження № 49896401 по виконанню виконавчого листа № 395/234/15-ц від 17.03.2015 року, виданого Новомиргородським районним судом, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 600,00 грн. щомісячно. На підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20 аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 припинені з 28.04.2021 року. З моменту припинення аліментів (28.04.2021 року) по теперішній час ОСОБА_1 сплачені аліменти ОСОБА_2 в розмірі 25 261,86 грн.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого, збереженого майна виникають за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі підстави відпали.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача це майно.

Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 року у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 року у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 року у справі № 904/2444/18.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За положеннями ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню: безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в межах виконавчого провадження № 49896401 при примусовому виконанні виконавчого листа № 395/234/15-ц від 17.03.2015 року, виданого Новомиргородським районним судом Кіровоградської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 600,00 грн. щомісячно, ОСОБА_1 перераховано з 28.04.2021 року по 09.10.2023 року аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі 25 261,86 грн., що підтверджується копією довідки Новомиргородського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 09.10.2023 року № 171.

Виконавець повинен стягувати з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Разом з тим, стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням суду у справі № 395/234/15-ц, припинено починаючи з 28.04.2021 року рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20, яке набрало законної сили 27.09.2023 року.

Отже, спірні грошові кошти набуті відповідачем за наявності правової підстави, а саме, в межах виконавчого провадження № 49896401 з примусового виконання виконавчого листа № 395/234/15-ц від 17.03.2015 року, виданого Новомиргородським районним судом Кіровоградської області.

Зазначена правова підстава згодом відпала (припинена в установленому порядку) у зв`язку з ухваленням Обухівським районним судом Київської області рішення від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20, яке набрало законної сили 27.09.2023 року.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Проте, відповідачем не надано доказів, що спірні грошові кошти (аліменти) використовувались нею виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Також відповідачем не доведені належними, допустимими та достовірними доказами її доводи, що спірні грошові кошти є попередньою заборгованістю, сплаченою позивачем.

У постанові Київського апеляційного суду від 27.09.2023 року у справі № 395/1083/20 зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з серпня 2020 року постійно проживає разом з позивачем ОСОБА_1 , а постановою Київського апеляційного суду від 26.05.2022 року у справі № 372/3260/20 ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову, зокрема, про відібрання та визначення місця проживання дитини.

Отже, враховуючи, що з серпня 2020 року дитина постійно проживає з позивачем та знаходиться на його повному утриманні та що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20, яке набрало законної сили 27.09.2023 року, стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням суду у справі № 395/234/15-ц, припинено починаючи з 28.04.2021 року, а також з огляду на відсутність доказів, що сплачені відповідачу з 28.04.2021 року по 27.09.2023 року аліменти на утримання дитини використовувались виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, та враховуючи довідку Новомиргородського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 09.10.2023 року № 171, суд дійшов висновку, що відповідачем було отримано аліменти за період з 28.04.2021 року по 27.09.2023 року в розмірі 25 261,86 грн. на підставі, яка згодом відпала, та про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

При цьому, оскільки виплата вказаних аліментів не була проведена позивачем добровільно, а здійснювалась в рамках виконавчого провадження № 49896401 при примусовому виконанні виконавчого листа № 395/234/15-ц від 17.03.2015 року, виданого Новомиргородським районним судом Кіровоградської області, до набрання чинності рішенням Обухівського районного суду Київської області від 19.01.2023 року у справі № 395/1083/20, а саме до 27.09.2023 року, суд вважає, що сплата спірних аліментів не може вважатися такою, що відбувалась у добровільному порядку, а відтак, відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за положеннями якої не підлягають поверненню безпідставно набуті аліменти, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З огляду на зазначене, умов, які б перешкоджали стягненню з відповідача безпідставно набутих грошових коштів, судом не встановлено.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на зазначене, суд, вивчивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, про задоволення позову в повному обсязі.

За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 1 211,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 211,20 грн. у відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 179 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 352, 354, 355, 430, Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про стягнення безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти аліменти на утримання дитини в розмірі 25 261 (двадцять п`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Новомиргородський відділ державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, адреса: 26000, Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. Андрія Гурічева, буд. 52, код ЄДРПОУ 34505215.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сташків