Справа № 750/7468/25
Провадження № 2/737/252/25
УХВАЛА

07 липня 2025 року с-ще Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Лібстер А.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича, треті особи: Приватне підприємство «Агрофірма «Кладьківка», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд», про визнання незаконними дій приватного виконавця, скасування постанови про опис і арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженню в частині накладення арешту та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02.06.2025 року позивач ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремій Івана Миколайовича, в якій просить визнати дії приватного виконавця щодо накладення арешту на право оренди земельної ділянки, орендодавцем якої є ОСОБА_1 , незаконними; скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника в частині арешту права оренди земельної ділянки, яка перебувала в оренді ПП«Агрофірма «Кладьківка», та належить на праві власності ОСОБА_1 ; зобов`язати приватного виконавця виключити вказане право оренди з опису та арештованого майна.

04.06.2025 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова справа № 750/7468/25 враховуючи що земельна ділянка, кадастровий номер :02:001:0662, знаходиться на території Кладьківської сільської ради Чернігівського (колишнього Куликівського) району Чернігівської області, передана за територіальної підсудності на розгляд Куликівському районному суду Чернігівської області.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додатки, вважаю, що справа не може бути розглянута за правилами цивільного судочинства, з огляду на таке.

Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.10.2021 стягнуто з ПП «Агрофірма «Кладьківка» (с. Кладьківка, Куликівського району, Чернігівської області, 16351, ) на користь ТОВ «Кернел-Трейд» (провулок Шевченка Тараса, 3, м. Київ, 01001, ) 2 339 015 грн штрафу та 35085,23 грн судового збору. Судове рішення набуло законної сили 23.11.2021, на його примусове виконання виданий наказ від 23.11.2021 у справі зі строком пред`явлення до виконання протягом трьох років.

19.05.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Веремієм Іваном Миколайовичем, за заявою стягувача - ТОВ «Кернел-Трейд», у межах зведеного виконавчого провадження, винесена постанова про опис та арешт майна боржника ПП «Агрофірма «Кладьківка», якою накладений арешт на речові права, а саме право оренди земельних ділянок, у тому числі на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0662) у межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат по сплаті третейського збору та витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

З загального доступу до єдиного реєстру судових рішень встановлено, що 29.05.2025 представником Приватного підприємства «Агрофірма «Кладьківка» подано до Господарського суду Чернігівської області скаргу на постанову приватного виконавця виконавчого Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича, у якій просить суд задовільнити скаргу та визнати постанову від 19.05.2025 приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича про опис та арешт майна (коштів) боржника ПП «Агрофірма «Кладьківка» у межах виконавчого провадження неправомірною та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремія Івана Миколайовича усунути порушення шляхом скасування оскаржуваної постанови. Таким чином, в порядку цивільного судочинства справи щодо порушеного майнового права позивачки та 3-х осіб не розглядались.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

За приписами ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 466/1150/18.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує порушення її прав внаслідок незаконних дій приватного виконавця шляхом накладення арешту на право оренди належної їй на праві власності земельної ділянки у межах зведеного виконавчого провадження за постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремій Івана Миколайовича від 19.05.2025, що перебувало у користуванні ПП «Агрофірма «Кладьківка», яке є боржником по вказаному виконавчому провадженню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №340/25/19 Верховний Суд дійшов висновку, що «для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин.

Варто зауважити, що у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду обґрунтувала, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» якщо особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, для спорів про зняття арешту з майна, яке особа (не боржник у виконавчому провадженні) вважає своїм, встановлено певний порядок судового вирішення.

Поряд із цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18 висловила правову позицію, яка полягає у тому, що особа, яка не є стороною виконавчого провадження і не наділена процесуальним правом оскарження вимоги приватного виконавця в порядку, визначеному ГПК України, може реалізувати відповідне право в порядку адміністративного судочинства.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

В даній справі відсутній спір про право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0662, із права оренди якої позивачка просить зняти арешт. З огляду на викладене, у зв`язку з відсутністю спору щодо визнання права власності на нерухоме майно, позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що між сторонами виник адміністративний спір, адже саме дії приватного виконавця при накладенні арешту на речове право є предметом позову. Про адміністративно-правову природу цього спору також свідчить і те, що позивач не вправі захистити своє право на майно шляхом оскарження дії та рішень приватного виконавця у порядку ст. 339 ГПК України, адже з такою скаргою може до суду звернутись лише сторона виконавчого провадження, якою ОСОБА_1 не являється.

Отже, приходжу до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суду відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, оскільки подана до суду позовна заява ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця незаконними (протиправними) не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд відмовляє у відкритті провадження у справі та роз`яснює позивачу про необхідність звернення для вирішення питання про скасування (зняття) арешту, накладеного на нерухоме майно, до адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 186, 260 ЦПК України.

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Веремій Івана Миколайовича, треті особи: ПП «Агрофірма «Кладьківка», ТОВ «Кернел-Трейд», про визнання незаконними дій приватного виконавця, скасування постанови про опис і арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженню в частині накладення арешту та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.С. Лібстер