ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/9065/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Осіпенко Л.М., розглянувши питання про відкриття провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» про стягнення майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «НТК „ІМПУЛЬС"» про стягнення майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, справу передано на розгляд судді Осіпенко Л.М.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, суд встановив, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна відповідати вимогам закону щодо форми та змісту.

В порушення вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не вказано: 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з позовом, позивач звертається до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивачі звільняються від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні слід сплачувати судовий збір, що підтверджується правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові від 08 лютого 2022 року у справі 755/12623/19 Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати їй заборгованості та упущеної вигоди, під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, за змістом наведеної норми закону позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах позивачі не звільняються від сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно оплатити вимогу майнового характеру.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» станом на момент звернення до суду судовий збір за вимогу майнового характеру подану фізичною особою становить 1 % від ціни позову, але не менше 1 211,20 грн. Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позову, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу десятиденного строку з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення наведених недоліків, протягом якого позивачу необхідно надати суду: 1) позовну заяву у новій редакції, що відповідатиме вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України; 2) докази сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185-187, 260, 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позов ОСОБА_1 до Товариства з обмежено відповідальністю «Науково-технічний комплекс «Імпульс» про стягнення майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди.

Встановити позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку, якщо недоліки не будуть усунені протягом встановленого судом строку, позов буде повернуто особі, яка його подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Осіпенко