Справа № 493/1268/20
Провадження № 2/493/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до приватного підприємства «Левчик» в особі його директора Шаповала Олександра Анатолійовича про визнання недійсною додаткової угоди від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПП «Левчик»в особі його директора Шаповала О.А. про визнання недійсною додаткової угоди від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року.

На обґрунтування позовних вимог позивачкою зазначено, що її рідний брат ОСОБА_2 з дитинства хворіє на стійке психічне захворювання та є особою з інвалідністю ІІ групи. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19.06.2019 року її брата ОСОБА_2 визнано недієздатним. Цим же рішенням над недієздатним ОСОБА_2 встановлено опіку і її призначено його опікуном.

05.09.2014 року між нею, її братом ОСОБА_2 та ПП «Левчик» укладено два договори оренди землі щодо земельних ділянок, які належать їм на праві приватної власності, строк дії яких визначено в 10 років.

30.10.2018 року ПП «Левчик» запропоновано укласти дві додаткові угоди до договорів оренди земельних ділянок від 05.09.2014 року, відносно її земельної ділянки та відносно земельної ділянки ОСОБА_2 , відповідно до довіреності останнього від 08.02.2018 року, на підписання яких вона відмовилася, оскільки додаткові угоди значно погіршують умови діючих договорів оренди. Про відмову підписання додаткових угоди вона повідомила ПП «Левчик» у письмовій формі.

20.11.2018 року їй стало відомо про те, що директор ПП «Левчик» ОСОБА_3 та його співробітники під психологічним тиском та обманом, пропонуючи грошові кошти, примусили її психічно хворого брата до підписання ним вище вказаної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року.

За повідомленням ПП «Левчик» додаткові угоди, втому числі угода підписана її братом, вже зареєстрована у єдиному державному реєстрові речових прав на нерухоме майно та земельному кадастрові. Тобто, ПП «Левчик» фактично шахрайським шляхом, шляхом обману, примусили психічно хвору людину, яка не розуміє наслідків підписання будь-якої угоди, поставити підпис під додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки.

За даним фактом вона звернулася до правоохоронних органів та 28.11.2018 року до ЄРДР внесено відповідні відомості з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 355 КК України. Орган досудового розслідування Балтський ВП ГУНП в Одеській області.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача жодного разу у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив на позов відповідач не подавав, будь-яких заяв чи про потань від нього на адресу суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, кадастровий номер :01:002:0291, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 25478271 від 12.08.2014 року.

05.09.2014 року між ОСОБА_2 та ПП «Левчик» в особі директора ОСОБА_3 укладеного договір оренди земельної ділянки б/н, який підписано у двосторонньому порядку від імені осіб, який уклали цей договір та засвідчено підписами і печаткою сторін. Відповідно до умов Договору ОСОБА_2 надає, а ПП «Левчик» приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва, яка знаходиться на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0291, загальною площею 3,62 га, нормативна грошова оцінка якої складає 62495,28 грн., строк дії Договору 10 років, що підтверджується копією договору.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2019 року на підставі Договору оренди землі № б/н від 05.09.2014 року, укладеного між ПП «Левчик» та ОСОБА_2 та додаткової угоди №б/н від 25.05.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 05.09.2014 року державним реєстратором Балтського районного управління юстиції у Одеській області Сарафанюк Ю.В. було винесено рішення № 15775161 від 13.09.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис № 6988628 про реєстрацію іншого речового права права оренди щодо земельної ділянки площею 3,62 га, кадастровий номер: :01:002:0291 за ПП «Левчик»; строк дії договору 15 років; розмір орендної плати може бути меншим ніж 3 відсотки від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

Згідно висновку № 331 від 14.09.2018 рокулікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, переглянутої 31.01.2018 року, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з ОСОБА_1 та потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 19.06.2019 року (справа № 493/2659/18) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його опікуном.

За фактом здійснення психологічного тиску з боку директора ПП «Левчик» та ін.. працівників підприємства на психічно хворого ОСОБА_2 з метою підписання ним додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, яка суттєво погіршує умови діючого договору, до ЄРДР внесено відомості за № 0000084 за ч. 1 ст. 355 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 485 від 08.09.20021 року ОСОБА_2 на момент підписання додаткової угоди від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року, страждав на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді «Органічного маревного (шизофреноподібного) розладу, переважно галюцинаторного» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F06.2 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), в зв`язку із він чим був абсолютно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Частиною 2 ст. 4 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи або особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів.

Положеннями ст. 225 ЦК України визначено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У разі наступного визнання фізичної особи, яка вчинила правочин, недієздатною позов про визнання правочину недійсним може пред`явити її опікун.

Позивач ОСОБА_1 , як опікун ОСОБА_2 , визнаного недієздатним на підставі рішення суду, звернулася до суду з позовом про визнання недійсною додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року, укладеної ОСОБА_2 25.05.2018 року, тобто в той період часу, коли він ще був дієздатною фізичною особою, з посиланням на норми ст. 225 ЦК України.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, відповідно до норми ст. 203 ЦК України є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правила ст. 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та(або) керувати ними(тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння, тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 485 від 08.09.20021 року ОСОБА_2 на момент підписання додаткової угоди від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року, страждав на хронічний, стійкий психічний розлад у зв`язку із він чим був абсолютно не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що узгоджується з іншою медичною документацією ОСОБА_2 .

Отже додаткова угода від 25.05.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 05.09.2014 року, укладена між ОСОБА_2 та ПП «Левчик», суперечить приписам ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, що згідно ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним.

У відповідності до ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації речового права є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно.

Враховуючи, що державна реєстрація права оренди проведена на підставі додаткової угоди, яка підлягає визнанню недійсною, державна реєстрація такого права підлягає скасуванню в силу ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже належним способом захисту порушених прав ОСОБА_2 , в інтересах якого діє позивач, є визнання недійсним додаткової угоди від 25.05.2018 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 05.09.2014 року, скасування державної реєстрації права оренди та припинення права оренди відповідача.

Керуючись ст. ст. 16, 203, 204, 215, 216, 225 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до приватного підприємства «Левчик» в особі його директора Шаповала Олександра Анатолійовича про визнання недійсною додаткової угоди від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року - задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду від 25.05.2018 року до Договору оренди земельної ділянки від 05.09.2014 року щодо земельної ділянки площею 3,62 га, кадастровий номер :01:002:0291, укладену між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Левчик».

Скасувати рішення державного реєстратора Балтського районного управління юстиції Одеської області Сарафанюк Юлії Віталіївни № 15775161 від 13.09.2014 року про державну реєстрацію прав та її обтяжень на земельну ділянку площею 3,62 га, кадастровий номер :01:002:0291 та припинити право оренди земельної ділянки Приватного підприємства «Левчик» () на земельну ділянку площею 3,62 га, кадастровий номер :01:002:0291.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 26.06.2025 року.

С У Д Д Я