Справа № 462/7381/24 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д. О.
Провадження № 22-ц/811/482/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 29 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за Кредитним договором №3105-737-7 від 01 грудня 2023 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 37 464,00 грн. за період з 01 грудня 2023 року по 27 серпня 2024 року, що нараховані відповідно до п.1.2 Кредитного року за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом та судові витрати.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 3105-737-7 від 01 грудня 2023 року по нарахованим та несплаченим процентам за період з 01 грудня 2023 року по 27 серпня 2024 року в розмірі 37464 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

27 січня 2025 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про виправлення описки в рішенні суду від 20 грудня 2024 року, в якій просив вилучити з тексту рішення відомості про те, що рішення Залізничного районного суду міста Львова від 20 грудня 2024 у справі №462/7381/24 є заочним.

Ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 29 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні суду від 20 грудня 2024 року у справі № 462/7381/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що в тексті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року допущено описку про те, що рішення суду є заочним, оскільки розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а обов`яковою умовою проведення заочного розгляду справи є проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, про дату час та місце якого відповідач належним чином повідомлений, однак не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Крім того, судом не постановлялася ухвала про заочний розгляд справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, а відтак рішення суду не може бути заочним, оскільки заочний розгляд справи не проводився.

Зазначає, що допущення в тексті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року описки про те, що дане рішення є заочним, стало перешкодою для відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду, що позбавляє відповідача права на доступ до правосуддя та оскарження рішення суду в даній справі.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити постанову про внесення виправлень в рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року у справі №462/7381/24, а саме: вилучити з тексту рішення відомості про те, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року у справі №462/7381/24 є заочним.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 26 червня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки не підлягає до задоволення, оскільки в рішенні суду описки відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Вказана позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 року по справі № 369/8367/16-ц (провадження № 61-10808св18), в якій окремо зауважено, що суд не має права змінювати зміст судового рішення.

За змістом ст. 269 ЦПК України та вище приведеної постанови Пленуму Верховного Суду України виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, проте не змінюють змісту судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Розглянувши цивільну справу за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, Залізничний районний суд м.Львова 20 грудня 2024 року ухвалив заочне рішення.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 по справі належним чином повідомлявся судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило.

Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі частини 8 статті 178 ЦПК України вирішив справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимоги статей 279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 3105-737-7 від 01 грудня 2023 року по нарахованим та несплаченим процентам за період з 01 грудня 2023 року по 27 серпня 2024 року в розмірі 37464 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.

Роз`яснено сторонам порядок оскарження заочного рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (постанові або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення (постанови Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі N 818/2/14, від 20 травня 2020 року у справі N 520/15285/17 (провадження N 61-18081св19)).

У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі N 300/765/15-ц (провадження N 61-7654св20) вказано, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

При зверненні до суду із заявою про виправлення описки відповідач фактично не погоджується з заочним розглядом справи, мотивуючи тим, що заочне рішення стало перешкодою для відкриття апеляційного провадження та розгляду Львівським апеляційним судом апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року.

Проаналізувавши зміст заочного Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в заяві обставини не є описками чи арифметичними помилками в судовому рішенні в розумінні вимог ст. 269 ЦПК України, та фактично зводяться до зміни змісту рішення.

Отже, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було допущено описки, про які зазначає відповідач, а тому відсутні підстави для задоволення цієї заяви.

Вилучення зі змісту тексту рішення відомостей, що рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 грудня 2024 року є заочним, фактично є зміною рішення суду, а не виправленням описки, що є неприпустимим при вирішенні питання в порядку ст. 269 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про виправлення описки, оскільки заявлені заявником вимоги по суті зводяться до зміни рішення суду, що не може вважатися опискою чи арифметичною помилкою у розумінні статті 269 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають, оскільки зазначені заявником підстави для внесення змін до судового рішення не можуть вважатися опискою в розумінні положень ст.269 ЦПК, адже задоволення заяви про виправлення описки, про яку просить відповідач, фактично змінить зміст судового рішення, що є недопустимим відповідно до вимог ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 29 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.