Справа№2-15/2003
Провадження № 6/938/9/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

з участю: секретаря судового засідання Ласкурійчук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду звіт Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у цивільній справі №2-15/2003,

за участю:

заявник: не з`явився;

представника боржника: Вацик В.В.;

державного виконавця: Гулька В.І.,

встановив:

Ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у справі №2-15/2003 та зобов`язано Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення в частині зобов`язання Татарівську сільську раду, яку замінено на Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області, закрити новооблаштоване кладовище на території гаражів.

11 червня 2025 року від боржника Ворохтянської селищної ради Івано-Франківської області надійшов звіт про виконання судового рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у справі №2-15/2003, в якому боржник зазначає, що рішення Верховинського районного суду від 26.12.2003 року набрало законної сили 28.05.2004 року, та на виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист з єдиною вимогою «Зобов?язати Татарівську сільську раду закрити новооблаштоване кладовище на території гаражів».

На підставі вказаного виконавчого листа, 07.07.2024 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

Татарівська сільська рада своїм рішенням №118-27/2018 від 13.02.2018 р. формально закрила ново облаштоване кладовище на території гаражів, однак фактично на згаданому кладовищі здійснювалися окремі несанкціоновані поховання (самочинні поховання померлих громадян).

У 2020 році відбулося об`єднання територіальних громад, внаслідок якого Татарівська сільська рада увійшла під юрисдикцію Ворохтянської селищної ради.

Отримавши відомості, що попри рішення Верховинського районного суду від 26.12.2003 року в частині закриття новооблаштованого кладовища на території гаражів, таке в окремих випадках функціонує, що породжує скарги з боку ОСОБА_1 , голова Ворохтянської селищної ради Дзем?ток О. М. 20.05.2025 року за №48-р видав розпорядження «Про припинення поховань на закритому кладовищі що знаходиться на території колишніх гаражів та посилення контролю на виконання рішення Верховинського районного суду від 26 грудня 2003 року №2-15/2003».

Крім того Ворохтянською селищною радою з метою остаточного, фактичного виконання судового рішення Верховинського районного суду від 26.12.2003 року, були виконані наступні дії:

- закрите кладовище на території гаражів облаштоване металевою огорожею, яка чітко по периметру відмежовує територію від інших суміжних ділянок;

-встановлені ворота, які облаштовані висячими замками;

-кладовищу на території гаражів наданий статує «об?єкт» під охороною;

-на в?їзних воротах прикріплена «табличка» об?єкт під охороною;

-??ключі від воріт знаходяться у старости Татарівського старостинського округу, який в свою чергу зобов?язаний доводити до відома жителів с.Татарів, що поховання на закритому кладовищі на території гаражів заборонено;

-??закрите кладовище на території гаражів, як об?єкт, 04.06.2025 року переданий під охорону ТОВ «Карпати ТИГР» згідно з договором №311-ТП від 04.06.2025 року, та об?єкт перебуває під охороною в цілодобовому режимі.

-??рішення ради було оприлюднене публічно - під час сесії, крім того родичів померлих громадян при видачі свідоцтв про смерть ознайомлюють під підпис про факт закриття кладовища на території гаражів;

-??видано розпорядження селищного голови Дзем`юком О. М., про те, що догляд за існуючими могилами та облаштування чи заміна надмогильних пам?ятників проводиться із дозволу селищної ради під наглядом старости Татарівського старостинського округу.

У відповідності до положень ст. 453-3, 450 ЦПК України, поданий звіт було призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.06.2025 за участю стягувача, боржника і державного виконавця.

23 червня 2025 року від стягувача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він зазначає, що Боржник, в особі Татарівської сільської ради та Ворохтянської селищної ради, на протязі більше 20-ти років умисно та злісно ухиляється від виконання судового рішення та надалі продовжує ухилятись від його виконання, наводячи аргументи, які не спрямовані на дії по фактичному та повному виконанню рішення. Відповідно до Законів України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та «Про виконавче провадження», передбачено обов?язковість виконання судових рішень. Рішення вважається виконаним, якщо воно виконано фактично, реально та у повному обсязі. Рішення є виконаним за заявою стягувача та відповідно до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а не за твердженням боржника.

Стягувач вважає, що боржник в особі Ворохтянського селищного голови Олега Дзем`юка, всупереч ст.25, 26, 42, 51, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 8 та 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу», видав розпорядження від 20.05.2025 р. №48-р «Про припинення поховань на закритому кладовищі, що знаходиться на території колишніх гаражів та посилення контролю на виконання рішення Верховинського районного суду від 26.12.2003 р., справа №2-15/2003», так як селищний голова у межах своїх повноважень може тільки ініціювати питання про припинення захоронень та подавати відповідні пропозиції виконавчому комітету селищної ради, який розглядає дане питання та приймає по результатах голосування членів виконкому, відповідне рішення, а питання поховання на території старого кладовища біля храму Дмитрія Солунського, відноситься до компетенції ради шляхом прийняття рішення депутатами ради, а не рішення прийняте одноосібно селищним головою.

Звертає увагу на те, що старе кладовище біля храму Дмитрія Солунського у селі Татарів закрите з 2000 року. Натомість з 2000 року захоронення провадяться на незаконнооблаштованому кладовищі на території колишніх гаражів. На старому кладовищі немає фактично місць для поховань. Відповідно акту обстеження старого кладовища в селі Татарів Яремчанської міської ради від 21.05.2002 р., комісійно було встановлено, що земельних ділянок для захоронень немає. Комісійне обстеження старого кладовища проводилось у відповідності до розпорядження міського голови Яремчанської міської ради від 17.05.2002 р. №145-р «Про комісію для обстеження старого кладовища с. Татарів».

Також зазначає, що дане розпорядження селищного голови не направлено до відома жителів села Татарів, а направлено старості Татарівського старостинського округу Юрію Ясінському та комісії із земельних питань, екології та містобудування, яка, діє на громадських засадах та не несе відповідальності, як колегіальний орган, за невиконання рішень голови. У розпорядженні не зазначено, яким саме чином здійснювати контроль за його виконанням. Тобто дане розпорядження не несе обов?язковості виконання судового рішення, а є декларативним.

Стягувач вважає, що викладене у звіті боржником є черговою спробою переконати суд у начебто виконанні судового рішення, однак усі твердження боржника про ніби прийняті ним міри по виконанню судового рішення носять декларативний характер, не направлений на фактичне, реальне та повне виконання.

Виконавче провадження не закінчено у відповідності до вимог чинного законодавства, поховання продовжуються, так як боржником не визначено інше місце захоронень.

В судове засідання 23.06.2025 з`явився представник боржника та державний виконавець у провадженні якого перебуває виконавчий лист щодо виконання судового рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у справі №2-15/2003.

Стягувач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.

Згідно ч.1 ст.453-3 ЦПК України, Суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду звіту без участі стягувача.

Представник боржника в судовому засіданні просив прийняти поданий Ворохтянською селищною радою звіт з підстав викладених у ньому. Звернув увагу на те, що селищною радою вжито ряд заходів для закриття кладовища, зокрема відмежовано його від інших земельних ділянок, встановлено ворота ключі від яких передано старості села, передано кладовище під охорону. Також селищним головою видано розпорядження про припинення поховань на кладовищі, та про те, що догляд за існуючими могилами та облаштування чи заміна надмогильних пам?ятників проводиться із дозволу селищної ради під наглядом старости Татарівського старостинського округу.

Державний виконавець Гулька В.І. зазначив, що на його погляд вжиті Ворохтянською селищною радою заходи свідчать про закриття кладовища, однак виконавче провадження ним не закрито, оскільки ним не перевірено, чи вжиті заходи є дієвими.

Дослідивши наявні у заяві докази, вивчивши їх, суд дійшов висновку, що у прийнятті звіту слід відмовити, виходячи із такого.

Судом встановлено, що ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року зобов`язано боржника Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання боржником ухвали суду, подати до суду звіт про виконання вказаного судового рішення в частині зобов`язання Татарівську сільську раду, яку замінено на Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області, закрити новооблаштоване кладовище на території гаражів.

Відповідно до частини 2 ст. 453-3 ЦПК України звіт боржника про виконання судового рішення має містити: найменування суду, до якого подається звіт; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення; перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому. До звіту додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 453-3 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу.

Якщо боржником є юридична особа та суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, захід процесуального примусу у виді штрафу застосовується до такого керівника.

Суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 435 цього Кодексу.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу, а також застосовує до такого боржника захід процесуального примусу у виді штрафу.

Дослідивши поданий звіт, суд дійшов висновку, що боржником не доведено належними та допустимими доказами вжиття всіх заходів зазначених у звіті, а також не доведено, що такі заходи були дієвими та мали наслідком закриття кладовища, що унеможливить проведення на ньому поховань в майбутньому.

Зокрема, як зазначив сам боржник у поданому звіті, Татарівська сільська рада своїм рішенням №118-27/2018 від 13.02.2018 р. формально закрила новооблаштоване кладовище на території гаражів, однак фактично на згаданому кладовищі здійснювалися окремі несанкціоновані поховання (самочинні поховання померлих громадян). Тобто боржник, як правонаступник прав та обов`язків Татарівської сільської ради, погодився, що дії Татарівської Сільської ради щодо закриття кладовища, були виключно декларативними.

Також боржник зазначив, що у 2020 році відбулося об?єднання територіальних громад, внаслідок якого Татарівська сільська рада увійшла під юрисдикцію Ворохтянської селищної ради.

Отримавши відомості, що рішення Верховинського районного суду від 26.12.2003 року в частині закриття новооблаштованого кладовища на території гаражів в окремих випадках функціонує, що породжує скарги з боку ОСОБА_1 , голова Ворохтянської селищної ради Дзем?ток О. М. 20.05.2025 року за №48-р видав розпорядження «Про припинення поховань на закритому кладовищі що знаходиться на території колишніх гаражів та посилення контролю на виконання рішення Верховинського районного суду від 26 грудня 2003 року №2-15/2003».

Так, згідно вказаного розпорядження, доручено КП «Селищне комунальне підприємство» відмежувати земельну ділянку комунальної власності (територія колишніх гаражів) шляхом зведення огорожі.

Однак жодних доказів зведення огорожі, яка б перешкоджала несанкціонованому доступу на кладовище, суду не надано. Представник боржника в судовому засіданні зазначив, що огорожі, яка б перешкоджала доступу на кладовище, ще немає, є тільки межі відділені металевим ланцюгом. Відтак, фактично кладовище не має огорожі, яка б унеможливила потрапляння сторонніх осіб на його територію, як і немало раніше. Також незрозуміло, яка саме територія кладовища передана під охорону ТОВ «Карпати ТИГР» згідно з договором №311-ТП від 04.06.2025 року. Згідно вказаного договору виконавець не несе відповідальності за шкоду в межах договору, а несе відповідальність тільки у випадку незабезпечення виїзду ГШР після автодозвону замовника.

Щодо посилань скаржника на встановлення воріт на вході до кладовища із табличкою про те, що кладовище закрите, то суд звертає увагу на те, що такі ворота, були встановлені і раніше, однак не були дієвими, оскільки поховання здійснювались, що було встановлено судом в ухвалі від 07.05.2025 про зобов`язання подати звіт.

Боржником не надано доказів про те, що ключі від кладовища передано ??старості Татарівського старостинського округу, та такі знаходяться тільки в нього.

Згідно розпорядження голови Ворохтянської селищної ради Дзем?тока О. М. від 20.05.2025 року за №48-р, останній розпорядився проводити поховання на території старого кладовища біля Храму Дмитрія Солунського, однак згідно акту обстеження вказаного кладовища від 21.05.2002, вже на той час на вказаному кладовищі земельних ділянок для приведення поховань, не було. Боржником не надано будь яких доказів, із яких вбачалося б, які саме поховання мали місце станом на 07.05.2025 на кладовищі, яке підлягає закриттю, та що вжиті заходи, були дієвими, і після їх введення поховання відбувались виключно на старому кладовищі.

Відсутні будь які докази про те, яким чином повинно відбуватись, та чи відбувається ознайомлення родичів померлих громадян при видачі свідоцтв про смерть, про факт закриття кладовища на території гаражів, та заборону там поховань.

Також не надано доказів доведення розпорядження голови Ворохтянської селищної ради Дзем?ток О. М. від 20.05.2025 року за №48-р до жителів громади.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до п.п.11 п. «а» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування», питання забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони, крім випадків, передбачених статтею 23-1 Закону України "Про поховання та похоронну справу", належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про поховання та похоронну справу", саме виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог. Порядок функціонування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Боржником не доведено, що вжиті заходи, зокрема видання селищним головою відповідного розпорядження, не було виключно декларативним, а були дієвими, і після їх введення, кладовище фактично закрито і поховань не відбувалось.

Окрім того, відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Як встановлено судом, та підтверджено в судовому засіданні державним виконавцем і представником боржника, на даний час виконавче провадження з приводу виконання рішення суду щодо зобов`язання Татарівську сільську раду, яку замінено на Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області, закрити новооблаштоване кладовище на території гаражів, не закінчено.

За наведених вище підстав, суд дійшов висновку, що слід відмовити у прийнятті звіту.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 148 ЦПК України під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідач, боржник є юридичною особою) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, зважаючи на тривале невиконання судового рішення без поважних причин, суд вважає за необхідне застосувати до боржника Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської захід процесуального примусу у виді штрафу в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень, та встановити додатковий строк терміном в два місяці з дня отримання боржником цієї ухвали, для подання звіту про виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у справі №2-15/2003 в частині зобов`язання Татарівську сільську раду, яку замінено на Ворохтянську селищну раду Івано-Франківської області, закрити новооблаштоване кладовище на території гаражів.

Керуючись ст. ст.148,453-3,453-4 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у прийнятті звіту боржника Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у цивільній справі №2-15/2003.

Стягнути з Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області (код згідно з , селище Ворохта, вул. Данила Галицького,41, Надвірнянського району Івано-Франківської області) в дохід Державного бюджету України штраф в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00грн.

Встановити Ворохтянській селищній раді Івано-Франківської області додатковий строк терміном два місяці з дня отримання копії даної ухвали для подання звіту про виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 26.12.2003 у цивільній справі №2-15/2003 .

Копію даної ухвали направити стягувачу та боржнику .

Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.06.2025.

Суддя Роман ДЖУС