КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року

справа № 752/25403/24

провадження № 22-ц/824/6680/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Процко В.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», ОСОБА_2

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння.

У грудні 2024 року представник позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Каплун Юрій Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, в якій просив: накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частин квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61; заборонити відповідачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо фактичного виселення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) із квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що позивачем подано до Голосіївського районного суду м. Києва позовну заяву, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора та витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Також зазначає, що у зв`язку з тим, що наразі квартира належить ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою № 400212378 від 21.10.2024, ОСОБА_2 як власник може розпорядитись квартирою на власний розсуд, в тому числі - відчужити її за договором дарування, міни, купівлі-продажу; або систематично вчиняти дії щодо виселення ОСОБА_1 із вищевказаної квартири, у якій позивач продовжує проживати по цей день. Окрім того, попередній незаконний власник квартири ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 систематично вчиняли дії, спрямовані на позбавлення позивача житла.

Крім того, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року заяву задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61.

Заборонено відповідачу ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії щодо фактичного виселення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) із квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 61.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що судом не були дослідженні обставини, не дотримався принципу повноти і всебічності з`ясованих обставин, що на спірну квартиру вже накладався арешт на квартиру у межах кримінального провадження, який на момент розгляду справи не скасовано. Крім цього, суд не звернув уваги, що в матеріалах справи міститься довідка, ви якій зазначається, що раніше неодноразово застосовувалися заходи забезпечення позову, які в подальшому були скасовані.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 зазначає, що твердження апелянта про відсутність ризиків відчуження повністю спростовуються матеріалами справи та не відображають реального стану речей. Вважає апеляційну скаргу безпідставною, а ухвалу суду першої інтсанції - такою, що підлягає залишенню без змін.

В судовому засіданні позивач та представник позивача проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції врахував обставини, які можуть утруднити в майбутньому виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, з огляду на що дійшов висновку щодо необхідності застосування в даному випадку заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Верховний Суд в постанові від 19.11.2020 у справі №334/6521/19 навів наступний правовий висновок.

Забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом даного позову є визнання протиправним, скасування рішення державного реєстратора та витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки право на спірну квартиру було зареєстровано на ТОВ «СВ ФІНАНС» та в подальшому було проведено державну реєстрацію прав власності на квартиру за громадянином ОСОБА_2 .

Таким чином, існують підстави, які підтверджують ризики виселення позивача, крім того для застосування заходів забезпечення позову є достатнім обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Щодо доводів апелянта про те, що раніше неодноразово застосовувалися заходи забезпечення позову, які в подальшому були скасовані, колегія суддів зазначає наступне.

Записів про обтяження, що діють на момент розгляду заяви про забезпечення позову, у межах даної справи матеріали справи не містять, раніше скасовані обтяження не можуть бути підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення позову в новій справі з іншим предметом позову.

При цьому, з урахуванням всього вищевикладеного, колегія суддів зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним ефективно захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, що відповідач не має наміру відчужувати спірне майно, не спростовують висновку суду про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом позову.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді