Справа № 295/7502/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

30 червня 2025 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Лілія Миколаївна, перевіривши матеріали позову Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

26 червня 2025 до Корольовського районного суду міста Житомира за підсудністю з Богунського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява АТ «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява сформована в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) «Електронний суд» 04 червня 2025 року та підписана представником АТ «Перший український міжнародний банк» Супрун Є. В.

Позовна заява не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (органу державної влади) без додаткового уповноваження (довіреності).

На підтвердження повноважень представника АТ «Перший український міжнародний банк» Супрун Є. В. до позовної заяви додано: сформовану в системі «Електронний суд» копію довіреності від 14 серпня 2024 року в порядку передоручення, якою Черненко С. П. на підставі витягу з ЄДР від 21 грудня 2021 року щодо АТ «Перший Український Міжнародний Банк» уповноважує Супрун Є. В. представляти інтереси АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судах України; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Перший Український Міжнародний Банк», сформований в системі «Електронний суд» 21 грудня 2021 року, в якому зазначено керівником АТ Перший український міжнародний банк» Черненка С. П.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 06 жовтня 2023 року; довіреність від 23 липня 2024 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк», в особі заступника голови правління-фінансового директора Школяренка К. О., якою уповноважено юрисконсульта відділу судового супроводження Управління стягнення проблемних активів Департаменту стягнення кредитів банку Супрун Є. В. на представництво інтересів заявника (позивача).

Згідно з ч. 1 та 3 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року в справі № 910/16580/23 конкретизувала власний висновок, викладений в ухвалі від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20, дійшовши висновку про те, що крім керівника і члена виконавчого органу, особами, через яких можливе самопредставництво, можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). Якщо відповідні відомості щодо особи, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи на засадах самопредставництва, внесені до Єдиного державного реєстру, ці відомості є офіційним та достатнім підтвердженням того, що юридична особа діє в суді через певну особу на засадах самопредставництва (з урахуванням відповідних обмежень повноважень, якщо такі є).

В матеріалах позову відсутні докази того, що Супрун Є.В. є керівником АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та/або працівником товариства з відповідними повноваженнями на звернення до суду, оскільки такі повноваження діяти від імені товариства у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Слід зазначити, що надана до матеріалів справи копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи АТ «Перший Український Міжнародний Банк» містить перелік уповноважених представників товариства, зокрема Черненка С. П. (керівник) та Школяренка К. О. (представник). Однак, вказана виписка не містить в переліку представників товариства - Супрун Є. В., яка і звернулась до суду з позовом.

На підтвердження своїх повноважень на звернення до суду з цим позовом від імені АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Супрун Є.В. додала довіреність (класу «Ю») від 23 липня 2024 року.

З урахуванням вимог цивільного процесуального закону та позиції Верховного Суду, вважаю, що довіреність АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не підтверджує повноважень Супрун Є.В. діяти від його імені за правилами самопредставництва юридичної особи. Такі повноваження підтверджуються законом, статутом, положенням, умовами трудового договору (контракту), посадовою інструкцією, які необхідно надати представником суду на підтвердження своїх повноважень на пред`явлення цього позову.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що Супрун Є. В. є адвокатом або має право діяти у порядку самопредставництва в інтересах позивача в цій справі, то відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

Стаття 185 ЦПК України визначає підстави залишення позовної заяви без руху та повернення заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З наведених мотивів приходжу до висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 13, 60, 175, 185, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала судді складена 30 червня 2025 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК