Провадження №: 2/336/2603/2025
18 червня 2025 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Приходько В.А., при секретарі Гордейченко Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2019 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, який є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, який було відкрито в межах карткового рахунку № НОМЕР_1 , відповідно до якого відповідачці були надані грошові кошти.
13.10.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 13/10/23 у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає від АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 46 365,15 грн. та витрати по оплаті судового збору.
Відповідачка ОСОБА_1 двічі повідомлялась судом про дату та час розгляду справи усіма можливими засобами, їй направлялись судові документи та судові повістки на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві - АДРЕСА_1 , але поштові відправлення, які були надіслані судом на цю адресу, повернулись без вручення і отримання з позначкою Укрпошти адресат відсутній за вказаною адресою, Одночасно відповідачка повідомлялась шляхом розміщення «Оголошення про виклик до суду» на сайті «Судова влада України».
При цьому, сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ст. 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, які складаються з додатку по позовної заяви, які надав позивач суду в якості доказу на підтвердження своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.
У суду не викликає ніяких сумнівів факт укладення такого кредитного договору на споживчі потреби. Кредитний договір підписаний сторонами, споживачка ОСОБА_1 звернулась із заявою-анкетою на отримання такого кредиту, був доданий орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, з яким споживач ОСОБА_1 ознайомилась і погодилась, про що свідчить її підпис.
Також у суду не виникає сумнівів з приводу цільового використання отриманого споживчого кредиту, про що свідчить видаткова накладна на товар від 10.06.2019 року на ім`я ОСОБА_1 , рахунок-фактура та товарний чек магазину про придбання товару.
А от щодо розписки про отримання ОСОБА_1 картки, то цей факт у суду викликає певний сумнів, оскільки розписка (а.с. 12) взагалі не містить ніякого підпису.
Будь-який відомостей про виконання або невиконання вищевказаного кредитного договору ОСОБА_1 позивач не надає, розрахунків банку про наявність заборгованості, також.
Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надав договір факторингу.
Так, 13.10.2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 13/10/23 у відповідності до умов якого АТ «ОТП БАНК» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає від АТ «ОТП БАНК» права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Згідно п.1.2. договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом ( плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою ), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Суд уважно дослідив надані позивачем документи.
Відповідно до орієнтовного графіку платежів і розрахунків, разом з відсотками та іншими послугами банку, відповідачка мала сплатити до 10.06.2021 року 3771,68 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Загальні вимоги до доказів врегульовані ст.77-80 ЦПК України, а положеннями ч.1,6 ст.81 ЦПК України чітко врегульовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є не обґрунтованими та не доведеними, тому суд відмовляє в задоволенні позову.
Щодо вирішення питання про сплату судового збору, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі відмови в позові - на позивача. Тому судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду у сумі 3 028,00 гривень, слід залишити за позивачем.
Керуючись ст.ст. 76, 80, 81, 89, 141, 264, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.А.Приходько