Провадження № 6/357/70/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року місто Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання Бондар Ж.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , про заміну сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И В :

30.05.2025 представник заявника, адвокат Баладига Сергій Павлович, звернувся до суду з даною заявою, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, яка зареєстрована судом 05.06.2025, мотивуючи тим, що у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала справа №357/13342/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 12.07.2024 у справі ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 320 856, 18 грн, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1 604,49 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, всього 6604,49 грн. 13.09.2024 постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження № 76049967 на підставі виконавчого листа № 357/13342/23 виданого судом 22.08.2024. 28.05.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ОСОБА_2 відступив право вимоги, а ОСОБА_1 набув право вимоги відшкодування збитків за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2024 по справі №357/13342/23. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тому, просить замінити сторону стягувача - ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №76049967, що відкрите на виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2024 по справі №357/13342/23, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

23.06.2025 судом отримано матеріали цивільної справи №357/13342/23, провадження №2/357/731/24 та призначено заяву до розгляду на 04.07.2025 10:30 год.

30.06.2025 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» учасників справи: представника ОСОБА_1 , адвоката Баладиги Сергія Павловича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, 04.07.2025 представник заявника, адвокат Баладига Сергій Павлович, подав до суду письмову заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності заявника та його представника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви виходить з наступного.

12.07.2024 рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, у справі №357/13342/23, провадження № 2/357/731/24, яке набрало законної сили 19.08.2024, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо транспортної пригоди, у розмірі 315856,18 грн, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, всього 320856,18 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1604,49 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн, всього 6604,49 грн (шість тисяч шістсот чотири гривні 49 копійок), а у задоволенні решти вимог відмовлено (Т. 1 а.с. 206-218).

22.08.2024 на виконання вказаного рішення суду 12.07.2024 представнику позивача було направлено виконавчий лист у справі №357/13342/23, провадження № 2/357/731/24, що підтверджується матеріалами справи (Т .1 а.с. 220-222).

13.09.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Дубровіним Сергієм Ігоровичем (Т. 1 а.с. 230-231) відкрито виконавче провадження №76049967, щодо примусового виконання виконавчого листа у справі № 357/13342/23, виданого 22.08.2024 виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 315856,18 грн, моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, всього 320856,18 грн, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1604,49 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, всього 6604,49 грн.

28.05.2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення прав вимоги (Т. 1 а.с. 232-233), відповідно до умов якого кредитор зобов?язується відступити новому кредитору, а новий кредитор прийняти право вимоги, що належить кредитору і стати кредитором за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2024 у справі №357/13342/23, на підставі якого відкрито виконавче провадження №76049967 та наразі перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Дубровіна Сергія Ігоровича, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у розмірі 315856,18 грн, моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, всього 320856,18 грн, судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1604,49 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, всього 6604,49 грн.

Згідно п. 2.1 Договору сторони погоджуються, що відступлення права вимоги відбувається на безоплатній основі, без будь-яких фінансових зобов`язань з боку Нового кредитора.

Згідно п. 6.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його належного оформлення (підписання обома сторонами та скріпленим печатками) і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 стю 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13 та постанові від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, матеріально-правовою підставою звернення із заявою про заміну сторони стягувача правонаступником, стало укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про відступлення прав вимоги від 28.05.2025, відносно боржника ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 320856,18 грн та судових витрат у загальному розмірі 6604,49 грн, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.07.2024 у справі №357/13342/23.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони стягувача правонаступником з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 у справі №905/1976/16).

Крім того, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Також, слід зазначити, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, на підставі ст. 442 ЦПК України, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» регулює загальні строки виконавчого провадження, а ст. 12 - строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку. Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження.

Але разом з тим, ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість).

Також, відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного статусу стягувача у виконавчому документі.

Заміна стягувача у виконавчому документі як сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані. Саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом, оскільки не відповідає вимогам частини першої статті 2 ЦПК України.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства. Якщо, наприклад, суд підтвердив зобов`язання однієї сторони договору перед іншою та відповідне судове рішення набуло законної сили, то суд не здійснює заміну його сторони у випадку уступки відповідним кредитором за цим договором своїх прав та обов`язків іншій особі на цю іншу особу лише заради процесуальної констатації цього матеріального правонаступництва. Суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

Правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 та постанові Верховного Суду від 22.01.2025 у справі № 207/3019/17

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку, рішенням суду від 12.07.2024 у справі № 357/13342/23, провадження № 2/357/731/24, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо транспортної пригоди, у розмірі 315856,18 грн, моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, всього 320856,18 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1604,49 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000, 00 грн, всього 6604,49 грн, рішення суду набрало законної сили 19.08.2024, ОСОБА_2 отримав виконавчий лист щодо виконання рішення суду від 12.07.2024 та з 13.09.2024 вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Дубровіна Сергія Ігоровича (ВП №76049967) та заявником надано до суду докази, щодо реалізації та виконання умов договору відступлення права вимоги.

Отже, враховуючи, що до суду надано належні та достатні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин у підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Військова частина НОМЕР_1 , про заміну сторони стягувача правонаступником у виконавчому провадженні, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (боржник) (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ), про заміну сторони стягувача правонаступникому виконавчому провадженні, задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа №357/13342/23, провадження №2/357/731/24, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, та судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 04.07.2025.

Суддя: О. В. Бондаренко