Справа № 405/8783/24
Провадження № 2/172/438/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г., за участю секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, третя особа: Універсальна товарна біржа «Сприяння» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ним 02.06.2008 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: будинку загальною площею 39,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Договір був укладений на Універсальній товарній біржі «Сприяння» та зареєстрований біржею за реєстраційним номером 1285. Вказаний правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачами звільнений будинок, передані ключі, проведений повний розрахунок між сторонами. Позивач використовував цей будинок для проживання, регулярно сплачував комунальні платежі та утримував його в належному стані. З метою реєстрації права вланості на нерухоме майно він звернувся до державного реєстратора ЦНАПу Кропивницької міської ради, однак йому було відмовлено, так як договір купівлі-продажу (біржовий контракт) від 02.06.2008 року не був нотаріально посвідчений, а також державному реєстратору не надано інформації з архіву Попаснянської міської військової адміністрації щодо права власності на нерухоме майно. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 02.06.2008 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ним ОСОБА_1 , який був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Сприяння» за реєстраційним номером 1285.

Ухвалою від 07.05.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02.06.2008 року, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 , ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 39,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір купівлі-продажу вчинений на Універсальній товарній біржі «Сприяння» брокером ОСОБА_4 та зареєстрований на цій біржі 02.06.2008 року за реєстровим номером 0206-143.

11.06.2008 року право власності на вказаний вище житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 Попаснянським районним БТІ за реєстровим № 4362.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 10.10.2024 року відмолено у вчиненні реєстраційних дій за заявою № 63223468, оскільки не підтверджено проведення державної реєстрації права власності до 2013 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р. роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

На момент укладання біржової угоди, спірні правовідносини регулювались нормами

ЦК УРСР (1963р.).

Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення спірного правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалось, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Натомість ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР передбачалось, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК України громадяни мають право придбати житло на біржових торгах.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам.

Отже, предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. При цьому, позивач не вказує, хто ставить під сумнів дійсність цього договору чи його оспорює.

За таких обставин, позивач не довів існування підстав та обставин, необхідних для задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, оскільки відповідач не ставить під сумнів наявність права власності позивача на спірне нерухоме майно, а сам позов не містить жодної вимоги саме до відповідача.

Таким чином, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76).

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 211, 247, 259, 263 ЦПК України,-

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради, третя особа: Універсальна товарна біржа «Сприяння» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк