Справа № 395/477/25 Провадження № 2-о/395/25/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.,

за участі заявниці ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Матвєєнко Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Новомиргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні брата ОСОБА_3 на момент його смерті.

Заяву обґрунтовує тим, що заявниця є рідною сестрою ОСОБА_3 . ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією 30.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу, 25.09.2022 року ОСОБА_1 одержала сповіщення сім`ї № 4771 від 20.09.2022 року, згідно з яким, її брат, солдат військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Вовчий Яр, Донецької області.

Заявниця здійснювала поховання загиблого брата та одержувала відповідну допомогу на поховання. Окрім цього, згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.09.2023 року, саме заявниця прийняла спадщину після загибелі брата. Також у 2011 році ОСОБА_3 був наданий статус дитини-сироти у зв`язку із смертю обох батьків та заявниця, як старша сестра загиблого, була призначена піклувальником над дитиною-сиротою, таке піклування здійснювалося з 01.11.2011 року по 01.03.2012 року.

Тобто, у загиблого не було власних дітей та власної сім`ї в цілому, сестра загиблого, була найближчою людиною для загиблого брата протягом довгих років. Після мобілізації ОСОБА_3 надсилав кошти своїй сестрі. Вказує, що ОСОБА_3 був головним на господарстві, піклувався про побут та добробут своєї сестри та її дітей, протягом останніх декількох років до моменту загибелі заявниця фактично перебувала на утриманні у свого рідного брата.

Необхідність встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні у свого брата необхідна для реалізації майнових та особистих, зокрема для одержання одноразової грошової допомоги за загиблого члена сім`ї в зв`язку з чим просить задовольнити вказану заяву.

10.04.2025 року представником Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення з яких вбачається, що надані заявником письмові докази жодним чином не підтверджують обставин, що вона відноситься до кола осіб визначених статтею 30 Закону №2262-ХІІ, її перебування на повному утриманні загиблого брата, та що така допомога з боку ОСОБА_3 була основним джерелом засобів до існування. Крім цього, заявниця має доньку, яка досягла повноліття, яка була б зобов`язана утримувати свою матір. Крім цього, заявниця є працездатною, має змогу утримувати себе самостійно, а те, що ОСОБА_3 перераховував їй певні кошти не може свідчити про її утримання. Просять в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити повністю.

Заявниця та її представник в судовому засіданні підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , актовий запис № 82 від 11 червня 1977 року вчинений Новомиргородським райвідділом ЗАГС Кіровоградської області та копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , актовий запис № 32 від 11 березня 1994 року вчинений відділом реєстрації актів громадянського стану Новомиргородської райдержадміністрації.

З 11.05.2001 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_5 , згідно з рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року, шлюб між сторонами було розірвано та ОСОБА_1 залишено шлюбне прізвище - « ОСОБА_6 », що підтверджується копією рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.10.2016 року.

Згідно з Розпорядженням голови Новомиргордської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 696-р від 20.09.2011 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був наданий статус дитини-сироти у зв`язку із смертю обох батьків.

Згідно з Розпорядження голови Новомиргордської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 858-р від 21.11.2011 року ОСОБА_1 було призначено піклувальником над ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки УСЗН Новоукраїнської РДА № 27-394 від 15.11.2022 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Новомиргородському відділі з питань призначення та виплати державних соціальних допомог та соціальної підтримки населення Новоукраїнської РДА з 01.11.2011 року по 01.03.2012 року та отримувала грошову допомогу відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Опіку здійснювала за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане підтверджується копією відповідної довідки.

ОСОБА_3 був призваний на військову службу за мобілізацією 30.06.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу на посаді навідника 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно - штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

25.09.2022 року ОСОБА_1 одержала сповіщення сім`ї № 4771 від 25.09.2022 року, згідно з яким, її брат, солдат військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Вовчий Яр, Донецької області.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується також копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 379 від 21 жовтня 2022 року вчинений Новомиргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та копією Лікарського свідоцтва про смерть № 1058/2022 від 26.09.2022 року.

Згідно із Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.10.2022 року № 290, ОСОБА_7 був виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Заявниця здійснювала поховання загиблого брата на кладовищі у АДРЕСА_1 та одержувала відповідну допомогу на поховання згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 5 від 21.10.2022 року.

Така допомога була виплачена військовою частиною НОМЕР_1 у розмірі 12 540 грн 05.03.2023 року згідно зі скрин-шотом переказу з мобільного додатку "Приват24".

ОСОБА_1 прийняла спадщину після загибелі брата, а саме суми нарахованого та не виплаченого грошового забезпечення, які зараховано на депонований рахунок військової частини НОМЕР_1 у розмірі 127 476, 21 гривень, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74153640 від 29.09.2023 року та копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 876.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що вона перебувала на утриманні свого брата військовослужбовця ОСОБА_3 на момент його смерті.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» «Одноразова грошова допомога виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Частиною 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.

Пунктом 4 зазначеної статті визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

Відповідно до положень статті 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Дана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 до моменту його призову на військову службу був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з копією витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що її брат - ОСОБА_3 весь час з нею проживав однією сім`єю, однак згідно з копією довідки про склад сім`ї Новомиргородської міської ради Кіровоградської області № 338 від 25.10.2023 року склад сім`ї заявниці складається: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , донька - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , внучка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи зазначений аналогічний склад сім`ї, що і у довідці № 338 від 25.10.2023 року, крім цього зазначено, що у сім`ю заявниці надходять доходи від заробітної плати ОСОБА_1 , різноробочої СТОВ «Агролан» та її доньки ОСОБА_8 - допомога на дитину, мають підсобне господарство. ОСОБА_3 був єдиним чоловіком в сім`ї, допомагав з ремонтами, вів спільне господарство та мав з заявницею спільний бюджет. ОСОБА_3 проживав за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації.

Суд критично ставиться до акту від 13.02.2025 року Йосипівського старостинського округу де зазначено, що загиблий воїн ОСОБА_3 мав спільний бюджет та вів спільне господарство зі своєю сестрою ОСОБА_1 , оскільки не долучено жодних доказів, які підтверджують спільний побут, спільні витрати, зокрема участі заявника в утриманні будинку шляхом сплати коштів за комунальні послуги, наявності їх спільного бюджету.

Крім цього, заявником не долучено належних доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 систематично отримувала допомогу від брата та така допомога була основним джерелом засобів до існування, оскільки до матеріалів справи долучено лише два скріншоти про переказ крошивих коштів від ОСОБА_3 на суму 15000,54 гривень від 27.08.2022 року та на суму 10000,06 гривень від 27.08.2022 року.

В судовому засіданні встановлено, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 , крім заявниці проживають також його її доньки, одна з яких являється повнолітньою.

В матеріалах справи відсутні докази одержання заявницею від померлого ОСОБА_3 допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Не представлено відомостей про доходи її брата, ОСОБА_3 , до призову до лав ЗСУ. Сам по собі факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в одному будинку не підтверджує перебування на утриманні особи, в якої є дохід.

В судовому засіданні заявницею визнано факт її постійної місце роботи у СТОВ «Агролан» з відповідним доходом та факт перебування на роботі за кордоном.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 в судовому засіданні в своїх поясненнях не підтвердили беззаперечно факт наявності єдиного доходу для проживання заявниці виключно допомогу, яку надавав її брат ОСОБА_3 , відповідно, що допомога брата була постійним і основним джерелом засобів до існування ОСОБА_1 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд не вбачає доведеними твердження факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її брата ОСОБА_3 .

З огляду на наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявниця, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 30 червня 2025 року.