У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1680/24

01 липня 2025 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

В складі головуючого - судді Решетова В. В.,

з участю: секретаря судового засідання Остапишин І. Р.,

представника заявника-адвоката Кхатера Ф.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №338/1680/24 за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області про перегляд за нововиявленими обставинами, судового наказу №338/1680/24 від 09.12.2024 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначив, що у вказаній справі наявні нововиявлені обставини, які мають істотне значення, що судом не були встановлені при видачі судового наказу. Просить переглянути судовий наказ у зв`язку з нововиявленими обставинами та поновити строк звернення до суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що нововиявленими обставинами які не були встановлені судом та не були відомі ОСОБА_2 під час звернення до суду є те, що отримання ОСОБА_1 важкого поранення, пов`язаного з втратою функціональності правої руки (рука не ампутована, проте не функціонує, через зруйновану кістку), частковою втратою ОСОБА_1 слуху, та проблемами з зором; потребою ОСОБА_1 значних матеріальних затрат на відновлення (стабілізацію) втраченого здоров`я; потребу ОСОБА_1 у сторонньому догляді; відсутність у ОСОБА_1 власного житла для проживання; відсутність стабільного заробітку для підтримки елементарних життєвих потреб для самого ОСОБА_1 ; важке емоційне становище ОСОБА_1 після поранення та розлучення, втратою постійного місця проживання.

Станом на сьогодні ОСОБА_1 намагається сплачувати аліменти на дітей, проте визначена сума стягнутих аліментів призведе до накопичування боргу у зв`язку з відсутністю фізичної можливості сплачувати аліменти визначені судовим наказом через вище наведені обставини.

Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи наведені боржником обставини в їх сукупності, боржник вважає, що є всі необхідні обставини для перегляду розміру аліментів в сторону їх зменшення шляхом: звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на строк 24 календарні місяці; по завершенню дворічного строку звільнення від сплати аліментів стягнути з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі не менше, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Щодо пропуску строку звернення до суду, заява обгрунтована, тим що у лютому 2025 року ОСОБА_1 дізнався про, те що з нього стягуються аліменти, у зв`язку з блокуванням його рахунків виконавчою службою, проте йому не було відомо на підставі чого. Орієнтовно 10 березні 2025 року ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом від 09 грудня 2024 року який видав Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в справі № 338/1680/24 через єдиний державний реєстр судових рішень. Проте, враховуючи його стан здоров`я, а також фінансові труднощі, перебування на лікуванні, після операційні стани, у ОСОБА_1 була відсутня можливість звернутися з відповідною заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у строк встановлений ЦПК. Крім того з 23.04.2025р. до 16.05.2025р. адвокат Кхатер Ф.Е. також перебував на лікарняному, тому відповідно до ст. 127 ЦПК України, просить строк поновити.

Представник стягувача-адвокат Костєй К.В. 09.06.2025 р. через підсистему Електронний суд скерувала заперечення на заяву, та з підстав зазначених в них, просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2024р.

Заява представника стягувача обґрунтована тим, що по-перше, заявник намагається створити враження про свою повну неплатоспроможність та відсутність будь-яких джерел доходу. Проте як учасник бойових дій, який отримав поранення під час виконання військового обов`язку, заявник має право на пенсію по інвалідності, розмір якої залежить від групи інвалідності. Крім того, учасники АТО/ООС мають право на численні соціальні виплати, пільги та компенсації відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

По-друге, представник заявника стверджує про втрату функціональності правої руки, але замовчує той факт, що ліва рука залишається повністю функціональною. У сучасному світі існує безліч видів трудової діяльності, які не вимагають використання обох рук, особливо в сфері інтелектуальної праці, дистанційної роботи, консультаційних послуг тощо.

По-третє, викривленням фактів є твердження заявника про свою "бездомність". Заявник стверджує, що 14 січня 2025 року уклав договір № 24 з КЗ "Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг" щодо реєстрації переважного місця проживання бездомного громадянина. Однак це твердження є свідомо неправдивим. Заявник народився та виріс у селі Горохолина Богородчанського району ІваноФранківської області, де розташована батьківська хата. У цій хаті донині проживає брат заявника, і заявник має повне право на проживання в цьому будинку. Отже, заявник свідомо вводить суд в оману, стверджуючи про свою бездомність, в той час як має постійне місце для проживання без необхідності сплачувати орендну плату.

Крім того, представник стягувача звертає увагу суду, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що зміна матеріального стану сама по собі не може бути підставою для повного звільнення від аліментних зобов`язань, оскільки це суперечило б принципу найкращих інтересів дитини та основоположним засадам сімейного права. У постанові від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20 Верховний Суд вказав, що при розгляді справ про зміну розміру аліментів суди повинні враховувати не лише інтереси платника аліментів, а й необхідність забезпечення дітям належного рівня життя, достатнього для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Просить відмовити у задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник заявника-адвокат Кхатер Ф.Е. заяву підтримав з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити і поновити строк звернення до суду. Зазначив про наявність у ОСОБА_1 за рішенням МСЕК 1-ї групи інвалідності (підгрупа Б) з потребою стороннього догляду. Обрав спосіб захисту порушеного права шляхом саме зменшення розміру аліментів визначених оскаржуваним наказом, в зв`язку з зміною матеріального стану та погіршення стану здоров`я, з дати винесення наказу.

В судове засідання представник стягувача-адвокат Костєй К.В. та стягувач ОСОБА_2 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило.

Вислухавши думку представника заявника-адвоката Кхатера Ф.Е., дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судовим наказом Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19.12.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Стягнення аліментів розпочато з 09 грудня 2024 року і проводиться до досягнення старшою дитиною повноліття.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 302,80 грн.

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста 10 за результатом огляду та рентгенографії ОСОБА_1 перелом нижнього кінця плечової кістки; вогнепальний перелом н/3 правої променевої кістки. Наслідки МВТ. Дефект кістки. Дефект м`яких тканин. Трансплантація шкіри вільним клаптем. Посттравматична неропатія променевого та ліктьового нервів. АЗФ.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 04 листопада 2024 року старшому солдату ОСОБА_1 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК стан після оперативного лікування 15.07.24 ПХО вогнепальних ран, МОС АЗФ, 16.07.2024, 17.07.2024, 22.07.2024, 03.09.2024 етапні хірургічні втручання з приводу МВТ 15.07.2024 року, вогнепального осколкового поранення правої верхньої кінцівки з переломом плечової кістки та обох кісток передпліччя з масивним дефектом кісткової та м`яких тканин, пошкодженням судинно-нервового пучка. Після травматична невропатія правого променевого нерву.

Згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених у ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно положень п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами", судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанови від 21 лютого 1981 року "Про перегляд судами у зв`язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал, постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" роз`яснив, що як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували під час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не міг знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог ЦПК України.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 в справі № 554/325/16-ц, вказавши, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 року в справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06.12.2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 користуючись своїм правом, звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення із батька, аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх доходів боржника.

Підставами для скасування судового наказу ОСОБА_1 вважає те, що він отримав важке поранення, пов`язане з втратою функціональності правої руки; частковою втратою ним слуху, та проблемами з зором; його потребою значних матеріальних затрат на відновлення (стабілізацію) втраченого здоров`я; його потребу у сторонньому догляді; відсутність у нього власного житла для проживання; відсутність стабільного заробітку для підтримки елементарних життєвих потреб для самого ОСОБА_1 ; його важке емоційне становище після поранення та розлучення, втратою постійного місця проживання. На підтвердження зазначених вище обставин ОСОБА_1 надано письмові докази.

Разом, з тим ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплатити аліментів, що суперечить постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20, який вказав, що при розгляді справ про зміну розміру аліментів суди повинні враховувати не лише інтереси платника аліментів, а й необхідність забезпечення дітям належного рівня життя, достатнього для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Обставини, зазначені заявником у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами статті 165 ЦПК України.

Зміст матеріалів справи вказує на те, що під час прийняття спірного судового наказу судом враховано всі обставини, які слугували підставою для стягнення аліментів на користь матері, оскільки остання має право на стягнення аліментів на утримання дитини у відповідному розмірі, вказаному у наказі. Спору щодо батьківства не заявлено, і підстав, передбачених в ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі наказу, не існувало.

Крім того, боржник має право у разі незгоди з розміром стягнутих з нього аліментів звернутися до суду з позовом про їх зменшення, що передбачено частиною сьомою статті 170 ЦПК України.

Таким чином, законом встановлено спеціальний механізм видачі судового наказу, його скасування та оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом із яким проживає дитина.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 просила стягувати аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) боржника, що визначено ст. 183 СК України та ст. 161 ЦПК України, таким чином судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст. 161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті.

Оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 167 ЦПК України судовий наказ виданий без судового засідання і повідомлення сторін, а також без урахування заперечень боржника проти стягнення аліментів, тому доводи його заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Частиною сьомою статті 170 ЦПК України також передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Таким чином, у випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів в порядку ст.192 Сімейного кодексу України.

Суд також враховує те, що аліменти, що стягуються з ОСОБА_1 , стосуються утримання його неповнолітніх дітей, тому у разі скасування судового наказу не буде дотримано принцип найкращих інтересів дитини.

В даному випадку заявником невірно обрано спосіб захисту. Так особа має право звертатись з заявами про зменшення розміру аліментів, про визнання виконавчого документа таким що не підлягає виконанню, про припинення стягнення аліментів, тощо.

Отже, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 423 ЦПК України, докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (в даному випадку в наказному провадженні), не можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №338/1680/24 за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 2 частини 4 статті 423 ЦПК України.

У разі зміни обставин справи, які можуть вплинути на порядок і спосіб стягнення аліментів та встановлення обов`язку по їх сплаті, боржник не позбавлений права звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, відповідно до положень ст. 170 ЦПК України. Як встановлено з пояснень представника заявника в судовому засіданні, ним вже подано від імені ОСОБА_1 позовну заяву про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд судового наказу, оскільки він був пропущений з поважних причин хвороби заявника.

На підставі наведеного, керуючись ст. 127, 259-261, 353, 423-429 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на подання заяви про перегляд судового наказу №338/1680/24 за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу №338/1680/24 за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення (ухвали).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 02 липня 2025 року.

Суддя В.В. Решетов