Справа № 201/7638/24
Провадження № 2/201/461/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Терновою А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру та способу присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 25 червня 2024 року звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру та способу присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини та встановити стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8000 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з винесення рішення в даній справі.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 травня 2024 року Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська було винесено судовий наказ у справі № 201/5662/24, згідно з яким суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на отримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитячим повноліттям, починаючи з 20 травня 2024 року.

Позивач не згоден з розміром стягнення аліментів, які були визначені в судовому наказі, і тому змушений звернутися до суду з позначеною позовною заявою, оскільки під час винесення судового наказу не могли бути враховані наступні обставини:

27 жовтня 2021 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від даного шлюбу позивач має дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний період часу мати дитини ОСОБА_4 знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення дитиною 3 років. Даний факт підтверджується довідкою ТОВ «Логос Ессет Менеджмент» від 30 травня 2024 року. Перебування у відпустці до 06 травня 2026 року.

Фактично, на даний момент дружина знаходиться на повному утриманні позивача, і дане утримання викликано не небажанням дружини працювати, а проблемами зі здоров`ям молодшої дитини позивача ОСОБА_5 . Дитина має проблеми ортопедичного характеру, мати змушена постійно знаходитися біля дитини. Також підвищені проблеми вимагають значних фінансових витрат з боку позивача.

Дружина позивача ОСОБА_4 також має проблеми зі здоров`ям, що доводиться копією виписки із карти хворого від 05 червня 2024 року. Діагноз - хронічні гастрит та панкреатит, що також вимагає витрат на лікування, які знову ж таки є витратами позивача у справі.

Також позивач надає фінансову допомогу на лікування своєї матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Яка є пенсіонеркою та має діагнози: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертохінна хвороба 2 ступеня, церебральна мікроангіопатія, стеноз. Даний факт підтверджується відповідною медичною документацією. Батько позивача та чоловік його матері помер у 2021 році, і тепер лише позивач надає матері допомогу в лікуванні. На підтвердження цього позивач надає до суду виписку щодо перерахунку ним матері в період з 15 травня 2023 р. по 14 травня 2024 р. грошових коштів у сумі 41 295.00 грн., а також фіскальні чеки на придбання ліків на загальну суму 32 931,00 грн.

Сам позивач також має проблеми з власним здоров`ям. Діагноз гіпертонічна хвороба 2 ст., енцефалопатія.

За таких обставин стягнення 1/4 доходів є вже критичним ударом по фінансовому стану позивача, який має прямий вплив на його стан здоров`я. Отже, враховуючи нестабільний, мінімальний характер доходів позивача, його матеріальний стан та необхідність виплати великої кількості зобов`язань. Позивач вважає за необхідне просити суд про зміну розміру аліментів на отримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , а також про встановлення аліментів у твердій грошовій сумі 8000 грн. на місяць.

Представник відповідача 25 липня 2024 року надав відзив, в якому зазначив наступне.

Посилання представника на те, що у позивача є багато інших витрат, необхідно зазначити, що аліменти присуджуються від усіх доходів боржника, з яких вираховуються тільки податки. Інші витрати боржника до розміру аліментів відношення не мають.

Витрати позивача на своє здоров`я, на здоров`я його матері та дружини не стосуються предмету спору, більш того не зрозуміло, які доходи отримує мати (наприклад, пенсію) та дружина (наприклад, дохід від здачі в оренду нерухомого майна), які вони мають заощадження, банківські вклади і таке інше. Позивач не надає доказів, що грошові кошти, перераховані його матері в період 15 травня 2023 р. по 14 травня 2024, були спрямовані дійсно саме на лікування. Також, матеріали справи не містять підтвердження того, що вказані в чеках ліки були придбані саме для його матері та дружини.

Позивач зазначає про свої видатки, але не надає жодних пояснень чи доказів щодо своїх прибутків, що унеможливлює висновок про недостатність його доходу.

Позивач вказує, що його доходи знизились, таким чином він змушений платити старшій дочці менший розмір аліментів, а саме, в твердій сумі щомісячно 8 000,00 грн. Проте, дані посилання спростовуються матеріалами справи, а саме, наданою позивачем випискою з банківського рахунку в АТ КБ «ПриватБанк». Згідно вказаної виписки позивач перерахував дочці, в грудні 2023 року 9 100,00 грн., в січні 2024 року 11 700,00 грн., в лютому 2024 року 13 150,00 грн., в березні 2024 року 19 950,00 грн. та в квітні 2024 вже лише 4 000,00 грн. з цього моменту позивач перестав платити аліменти.

28 жовтня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 25 червня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.69-70).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.71-72).

До суду 25 червня 2024 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.71-72).

Ухвалою судді від 26 червня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру та способу присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини. (а.с.73-74).

Представник відповідача 07 грудня 2024 року подав до суду заяву, якою повідомив про намір врегулювання спору мирним шляхом. (а.с.152).

Ухвалою суду від 05 березня 2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті. (а.с.182-183).

Представник позивача 23 червня 2025 року надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 23 червня 2025 року надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.26).

21 травня 2024 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було винесено судовий наказ у справі № 201/5662/24, згідно з яким суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на отримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитячим повноліттям, починаючи з 20 травня 2024 року. (а.с.12-14).

27 жовтня 2021 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено шлюб, від даного шлюбу позивач має дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.27,60).

На даний період часу мати дитини ОСОБА_4 знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення дитиною 3 років. Даний факт підтверджується довідкою ТОВ «Логос Ессет Менеджмент» від 30 травня 2024 року. Перебування у відпустці до 06 травня 2026 року. (а.с.63).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має проблеми ортопедичного характеру, про що свідчать медичні свідоцтва та висновки. (а.с.28-46).

Дружина позивача ОСОБА_4 також має проблеми зі здоров`ям, на підтвердження чого надано копію виписки із карти хворого від 05 червня 2024 року. Діагноз - хронічні гастрит та панкреатит. (а.с.66).

Також позивач надає фінансову допомогу на лікування своєї матері - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.19) Яка є пенсіонеркою (а.с.49) та має діагнози: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, гіпертохінна хвороба 2 ступеня, церебральна мікроангіопатія, стеноз. Даний факт підтверджується відповідною медичною документацією. (а.с.53-55) Батько позивача та чоловік його матері помер у 2021 році (а.с.52). На підтвердження цього позивач надає до суду виписку щодо перерахунку ним матері в період з 15 травня 2023 р. по 14 травня 2024 р. грошових коштів у сумі 41 295.00 грн., а також фіскальні чеки на придбання ліків на загальну суму 32 931,00 грн. (а.с.50-51,56-58).

Сам позивач також має проблеми з власним здоров`ям. Діагноз гіпертонічна хвороба 2 ст., енцефалопатія. (а.с.22, 117-129).

Відповідачем до матеріалів справи було долучено витяг з Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів, а саме:

-легковий автомобіль BMW 528I чорного кольору, 2012 року випуску, держаний номер НОМЕР_1 , номер шасі (рами, кузову) VIN: НОМЕР_2 , дата реєстрації за позивачем 29.10.2022,

-легковий автомобіль HYUNDAI VELOSTER білого кольору, 2011 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , номер шасі (рами, кузову НОМЕР_4 .

-причіп для човнів ПГ BFRD, 2021 року випуску, державний номер НОМЕР_5 , номер шасі (рами, кузову) НОМЕР_6 , дата реєстрації за позивачем 11.08.2021. (а.с.95).

Позивач володіє нерухомим майном, що підтверджується довідкою з ДРРП №378275120 від 13 травня 2024 року: Одноосібно квартирою загальною площею 37,3 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . 1/2 квартири загальною площею 38,1 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 в справі №199/6424/20, яке набрало законної сили 26 серпня 2021. (а.с.96-99).

В матеріалах справи наявні реєстри з Пенсійного фонду України з індивідуальними відомостями стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . (а.с.130-143).

Відповідно до виписки з АТ КБ «ПриватБанк» мати позивача ОСОБА_6 отримує пенсію у розмірі 4857,49 грн. (а.с.144).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та відповідача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, визначеного за домовленістю між батьками або рішенням суду.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про зміну розміру аліментів та способу їх присудження, позивач посилався на ту обставину, що матеріальний стан позивача істотно змінився, та погіршився у зв`язку із погіршенням стану його власного здоров`я, здоров`я молодшої дитини та у зв`язку з самостійним утриманням дружини та матері.

Частина 2 статі 182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, а саме змінити розмір стягнутих аліментів та визначити їх в у твердій грошовій сумі у розмірі 12 000 щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви.

Згідно із роз`ясненнями наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-182, 183, 184 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру та способу присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити раніше встановлений розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у твердій грошовій сумі у розмірі по 12 000 грн. щомісяця, та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 сплачений судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01 липня 2025 року.

Суддя С.О. Демидова