Справа № 405/6359/23
Провадження №2/405/1058/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2025 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М., Тарасенко Р.П.,

за участю учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шинкарьова О.О.,

та представника відповідача Кропивницької міської ради Мельніченко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/6359/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кропивницької міської ради (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 41), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (м.Кропивницький, вул. Велика Перспективна 41) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шинкарьов О.О. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1061249 від 06.09.2023 року) в інтересах позивача звернувся до суду з позовом, в якому (позові) просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на нежитлове приміщення, площею 511,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належало спадкодавцю ОСОБА_2 , на підставі рішення Третейського суду від 14.07.2006 року, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.08.2006 року, номер запису 443 в книзі: 4, реєстраційний номер майна 5433334, номер витягу про реєстрацію 11419541, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, зокрема, нежитлове приміщення, площею 511,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належало спадкодавцю на підставі рішення третейського суду від 14.07.2006 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Коваленко Г.Г., якою було заведено спадкову справу, однак постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 04.11.2022 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що рішення третейського суду не є тим документом, що на теперішній час приймається нотаріусом для здійснення нотаріальних дій. З огляду на зазначене та враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач ОСОБА_1 не може захистити своє спадкове майнове право, на підставі чого, відповідно до ст. 16 ЦК України, звертається до суду для захисту, шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року за клопотанням представника відповідача Кропивницької міської ради Мельніченко Б.В. залучено до участі в зазначеній цивільній справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради.

Крім того, під час підготовчого провадження ухвалою суду від 01 липня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Галини Григорівни інформацію про коло спадкоємців після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з даними, які містяться в спадковій справі № 11/2013 року, відкритої приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г.Г. 14 червня 2013 року за заявою дружини померлого ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

19 листопада 2024 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г.І. на виконання ухвали суду від 01 липня 2024 року надана інформація, зареєстрована судом за вх. № 31037, за якою повідомлено, що спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ухвалою суду від 02 грудня 2024 року закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шинкарьов О.О. в судовому засіданні під час розгляду справи по суті заявлені позивачем позовні вимоги з підстав та за обставин, зазначених в позові, підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Кропивницької міської ради Мельніченко Б.В. в судовому засіданні не заперечувала щодо заявлених позивачем позовних вимог, вирішення спору винесла на розгляд суду за наявними по справі доказами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлявся судом належним чином. Заяви, клопотання, письмові пояснення третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача до суду не надходили.

Заслухавши представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шинкарьова О.О., представника відповідача Кропивницької міської ради Мельніченко Б.В., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спадкові правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч.1 ст.13 ЦПК України).

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тим самим, об`єктом захисту, в т.ч., судового, є порушене, невизнане або оспорюване право особи.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із обранням відповідного способу захисту.

Так, під час судового розгляду справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 січня 2013 року Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 108 та після його смерті відкрилася спадщина, і зокрема, на нежитлове приміщення, площею 511,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом також встановлено, що за заявою дружини померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г.Г. 14.06.2013 року заведено спадкову справу № 11/2013 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

21 жовтня 2013 року спадкоємцю першої черги за законом дружині спадкодавця спадкоємцю ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстровано в реєстрі за № 1110, спадкове майно рухоме майно: автомобіль ВАЗ 21043 20 SMT, 2007 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , автомобіль MERSEDES-BENZ, 1993 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_3 .

Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 листопада 2022 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Коваленко Г.Г. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем ОСОБА_1 не подано належним чином документ, що підтверджує право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а рішення третейського суду від 14.07.2006 року на підставі якого право власності на зазначене нерухоме майно належало спадкодавцю, та яке (право) зареєстровано ОКП «Кіровоградське ОБТІ» не є тим документом, що на теперішній час приймається нотаріусом для здійснення нотаріальних дій.

Поряд з цим, судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 спадкодавець ОСОБА_1 був на підставі рішення Третейського суду від 14 липня 2006 року, за яким визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17 березня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 21 лютого 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 та ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградські області 23 травня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Визнано право власності на нерухоме майно , а саме: - вбудоване в нежитловий будинок нежитлове приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , будинок під номером дев`ять і складається з: 1 поверх: коридор -12,1 кв.м.; сходи -13.6 кв.м.; сходи - 23,7 кв.м.; 2 поверх: сходи - 12,8 кв.м.; битова - 5,9 кв.м.; склад - 12,4кв.м.; вбиральня - 1,2 кв.м.; умивальник -1,2 кв.м.; умивальник - 1,2 кв.м.; вбиральня -1,2 кв.м.; виставочний зал 85,8 кв.м.; виставочний зал - 310,0 кв.м;, коридор - 15,2 кв.м.; сходи - 14,8 кв.м. - загальною площею 511,1 кв.м. за громадянином України ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, 21 лютого 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

На підставі зазначеного рішення третейського суду м.Кіровограда від 14.07.2006 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 02.08.2006 року проведено реєстрацію права власності (форма власності приватна) за ОСОБА_2 на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , номер запису: 443 в книзі: 4, реєстраційний номер: 5433334.

Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.09.2023 року за № 345511368 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є наявною актуальна інформація про право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; загальна площа (кв.м.): 511,1; реєстраційний номер майна: 5433334; дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 02.08.2006; дата внесення запису: 02.08.2006; номер запису: 443 в книзі: 4; власник: ОСОБА_2 ; форма власності: приватна; частка власності: 1/1; підстава виникнення права власності: рішення третейського суду від 14.07.2006 року.

Таким чином, судом встановлено, що право власності на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 511,1 кв.м., спадкодавець ОСОБА_2 набув на підставі рішення третейського суду від 14.07.2006, яке, згідно чинного на той час законодавства України, входило до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких реєструвалось право власності на нерухоме майно. Третейські суди були наділені повноваженнями на розгляд та вирішення такого виду спорів.

В свою чергу, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в постанові зазначено, що рішення третейського суду не є тим документом, що на теперішній час приймається нотаріусом для здійснення нотаріальних дій.

При цьому, нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з ч. 3 ст. 48 Закону України «Про власність», в редакції, яка діяла станом на 14 липня 2006 року, захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України «Про третейські суди», в редакції, чинній на час винесення рішення третейським судом 14 липня 2006 року, виконання рішення третейського суду, якщо воно потребує вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх службовими особами, здійснюється за умови видачі компетентним судом виконавчого документа.

Відповідно до ст.56 Закону, в редакції, чинній на час винесення рішення третейським судом 14 липня 2006 року заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

Ухвала про видачу виконавчого документа направляється сторонам протягом п`яти днів з дня її прийняття.

Сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді.

Після розгляду компетентним судом заяви про видачу виконавчого документа справа підлягає поверненню до постійно діючого третейського суду.

Пунктами 1.3, 1.4, 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, в редакції, чинній на час винесення рішення третейським судом 14 липня 2006 року визначено, що Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Державна реєстрація прав власності на нерухоме майно (далі - реєстрація прав) - це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим Положенням.

Згідно з п. 10 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна (додаток 1 до пункту 2.1. Тимчасового положення про реєстрацію прав власності на нерухоме майно), до правовстановлюючих документів належать: рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Право власності спадкоємця на успадковане нерухоме майно посвідчується свідоцтвом про право на спадщину, при цьому ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яка є публічною і здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Як роз`яснив в п.6 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав №5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень підставою для державної реєстрації права власності, серед іншого, є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

З огляду на викладене вище, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача ОСОБА_1 та їх (позовних вимог) задоволення, та визнання за ОСОБА_1 , як спадкоємцем першої черги спадкування за законом, права власності в порядку спадкування за законом на нежитлове приміщення, загальною площею 511, 1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та до складу якого входить: 1 поверх: коридор 12,1 кв.м.; сходи 13,6 кв.м.; сходи 23,7 кв.м. 2 поверх: сходи 12,8 кв.м.; битова 5,9 кв.м.; склад 12,4 кв.м.; вбиральня 1,2 кв.м.; умивальник 1,2 кв.м.; умивальник 1,2 кв.м.; вбиральня 1,2 кв.м.; виставочний зал 85,8 кв.м.; виставочний зал 310,0 кв.м.; коридор 15,2 кв.м.; сходи 14,8 кв.м., що належало на підставі рішення Третейського суду від 14.07.2006 року, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.08.2006 року, номер запису; 443 в книзі: 4, реєстраційний номер майна 5433334, номер витягу про реєстрацію 11419541 спадкодавцю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_1 які складаються з судового збору, - залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом на нежитлове приміщення, площею 511, 1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , до складу якого входить: 1 поверх: коридор 12,1 кв.м.; сходи 13,6 кв.м.; сходи 23,7 кв.м. 2 поверх: сходи 12,8 кв.м.; битова 5,9 кв.м.; склад 12,4 кв.м.; вбиральня 1,2 кв.м.; умивальник 1,2 кв.м.; умивальник 1,2 кв.м.; вбиральня 1,2 кв.м.; виставочний зал 85,8 кв.м.; виставочний зал 310,0 кв.м.; коридор 15,2 кв.м.; сходи 14,8 кв.м., що належало на підставі рішення Третейського суду від 14.07.2006 року, зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 02.08.2006 року, номер запису; 443 в книзі: 4, реєстраційний номер майна 5433334, номер витягу про реєстрацію 11419541 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати по справі, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя

Ленінського районного

суду м.Кіровограда Лілія Андріївна Іванова