Справа № 496/8025/24
Провадження № 2/496/1044/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Шаньшиної М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Ткаченко В.М.

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Позивача ОСОБА_3 , майнову шкоду, пов`язану із пошкодженням майна у розмірі - 104 755,95 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Позивача ОСОБА_3 суму витрат на проведення експертних досліджень в розмірі 8 430,48 грн.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 , . ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Позивача ОСОБА_3 судові витрати.

Свій позов позивач мотивував тим, що у м. Одесі 27.12.2021 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі колісного транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та колісного транспортного засобу марки «CHEVROLET VOLT» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником: автомобіля марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 . Згідно даних ЦБД МТСБУ, на дату даної ДТП колісний транспортний засіб марки «CHEVROLET VOLT» державний номерний знак НОМЕР_4 , яким керувала водій ОСОБА_2 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Колісний транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу, на дату ДТП забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202705926, реалізований ТДВ «СК «КРЕДО».

Розглядаючи обставини даної ДТП, співробітниками національної поліції зроблено висновок про наявність в діях водія автомобіля марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 ознак порушення п. 16.12 ПДР України та відносно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Протокол спрямовано для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси, справа № 521/900/22.

Частково не погоджуючись із вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, у ході його судового розгляду, ОСОБА_4 21.02.2022 звернулася до Одеського НДІСЕ із заявою про проведення комплексної автотехнічної та відеотехнічної експертизи обставин ДТП, яка мала місце 27.12.2021 року.

У зв`язку із військову агресію Російської Федерації проти України, Наказом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з подальшим продовженням, у державі оголошено воєнний стан.

Означене стало причиною виїзду ОСОБА_4 за межі території України.

Наказом командира ВЧ « НОМЕР_5 » від 25.02.2022, ОСОБА_3 , який є власником автомобіля марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , призваний до Збройних Сил України по мобілізації на невизначений термін.

За викладених обставин, у ОСОБА_4 з об`єктивних причин не було можливості реалізувати свій намір з проведення вищевказаної експертизи. Листом від 01.06.2022 Одеський НДІСЕ повідомив про залишення заяви про проведення експертизи без виконання.

Між тим, Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2022, справа № 521/900/22, ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Повернувшись на територію України, ОСОБА_4 повторно 27.12.2022 подано до Одеського НДІСЕ заяву про проведення комплексної автотехнічної та відеотехнічної експертизи за обставинами ДТП, яка мала місце 27.12.2021, яку прийнято до розгляду.

Згідно Висновку експертів Одеського НДІСЕ № 22-6878/6879 віл 22.02.2023, як дії водія автомобіля «Mercedes», які не відповідали вимогам пункту 16.6 ПДР, так і дії водія автомобіля «Chevrolet», які не відповідали вимогам пунктів 12.3 та 12.4 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з ДТП - зіткненням автомобілів.

У свою чергу, власник автомобіля марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до ТОВ «АВТО ОДЕКС» з приводу проведення експертного, транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику зазначеного транспортного засобу, для подання до суду

Згідно висновку експерта № 807-04/22 від 24.11.2023, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , пошкодженого 27.12.2021 при ДТП, визначено рівною 209 511,90 грн.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України та враховуючи той фак, що на дату ДТП керований відповідачем автомобіль не був забезпечений полісом обов`язково страхування, позивач вважає, що набуває право на отримання відшкодування матеріального збитку, заподіяного діями відповідача, який складає %, (50 %) частини експертно визначеної суми матеріального збитку - 104 755,95 гри., у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні проти позовної заяви заперечувала, надавши відзив, відповідно до якого посилалась, що наданий позивачем висновок експерта являє собою абстрактне бачення ситуації та не має чітких меж, та вважає, що у висновку прослідковується помилковість у остаточному висновку керування транспортним засобом «Chevrolet Volt» зі швидкістю 67,5 км/год. Крім того, відповідач зазначає, що вона була позбавлена можливості висловити свої заперечення, доповнити чи спростувати певні вихідні данні, які лягли в основу експертного автотехнічного дослідження та вважає, що дослідження та висновок носили односторонній характер та не мали на меті загальної об`єктивності.

Також відповідач зазначає, що її провини в скоєні будь якого адміністративного чи кримінального правопорушення повинна бути доведена в суді, але на даний час не існує жодного рішення суду, щодо притягнення її до кримінальної чи адміністративної відповідальності за скоєння нею правопорушення яке призвело до завдання нею шкоди позивачу, а в порядку цивільного судочинства не можливо встановити її відповідальність за скоєння адміністративного чи кримінального правопорушення. Наразі наявна постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2022 року по справі №521/900/22, про притягнення ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у м. Одесі 27.12.2021 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі колісного транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та колісного транспортного засобу марки «CHEVROLET VOLT» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.03.2022, справа № 521/900/22, ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Вказана постанова набрала законної сили.

Відповідно до висновку експертів №22-6878/6879 по комп`ютерно технічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів Mercedes Benz E220 та Chevrolet Volt від 22.02.2023 року було встановлено, що у дорождньо транспортній ситуації водію Mercedes Benz E220, відповідно до вимог пункту 16.6 ПДР, при повороті ліворуч належало надати дорогу автомобілю Chevrolet Volt; виконання вимог пункту 16.6 ПДР, надавши дорогу автомобілю Chevrolet Volt, водій Mercedes Benz E220 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем Chevrolet Volt; дії автомобіля Chevrolet Volt регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з якими у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Крім того, дії водія автомобіля Chevrolet Volt регламентувалися вимогами пункту 12.4 ПДР, згідно з якими, в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкості не більше 50 км/год.; як дії водія автомобіля Mercedes Benz E220, які не відповідали вимогам пункту 16.6 ПДР, так і дії водія автомобіля Chevrolet Volt, які не відповідали вимогами пунктів 12.3 та 12.4 ПДР, з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з ДТП зіткнення автомобілів.

Згідно висновку експерта №807-04/22 експертного, транспортно товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, для подання до суду від 24.11.2023 року встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes Benz E220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, визначається рівною 209511,90 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 є власником транспортного засобу Mercedes Benz E220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені ст. 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.

У постанові Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 641/2795/16-ц зазначено, що непритягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти прийняття судом до уваги висновку експерта №22-6878/6879, оскільки експертизу було проведено за відсутності відповідачки, а отже вона була позбавлена доповнити чи спростувати певні вихідні данні. Крім того, у висновку експерта не точно визначено швидкість руху її автомобіля.

Суд відхиляє такі твердження відповідача, оскільки, як вбачається з висновку експерта №22-6878/6879, експертиза проводилася на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 521/900/22, а також відеозаписів з камери відеоспостереження, наданих КУ «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси». Вказані матеріали містять об`єктивну інформацію про обставини дорожньо транспортної пригоди та не викликають сумнівів у їх достовірності.

На питання суду відповідач не змогла пояснити, з якими саме вихідними даними, наданими експерту вона незгодна, зазначивши лише, що рухалася зі швидкістю 45-50 км/год, що не відповідає висновкам вказаної експертизи, проведеної за результатом аналізу відеозаписів з камери відеоспостереження. Відповідачу неодноразово було роз`яснено її право надання доказів на підтвердження своїх заперечень, а також право звернення до суду із клопотаннями, зокрема про проведення експертизи, проте відповідач вважала за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами.Крім того, суд враховує, що експерти ОНДІСЕ попереджені про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а отже суд приймає до уваги вказаний висновок експертів, як такий, що ґрунтується на об`єктивних даних та не викликає сумніву у його достовірності.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 328/2750/18 (провадження № 61-13747св19).

Так з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб позивача був застрахований у ТДВ «СК «КРЕДО», а транспортний засіб відповідача не був застрахований, тому з вказаних підстав, суд вважає за необхідне вирішити питання можливості стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в процентах при обопільній формі вини у ДТП.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за наявності вини всіх володільців автомобілів розмір відшкодування суд визначає у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема залежно від ступеня вини кожного володільця (див. п. 51 постанови ВП ВС від 27 березня 2019 року у справі № 752/16797/14-ц, провадження № 14-80 цс 19).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи

від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Так ОСОБА_5 , особа яка керувала транспортним засобом Mercedes Benz E220 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси, щодо порушення п. 16.12 ПДР, згідно яких на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Відповідач ОСОБА_6 , згідно висновку експертів №22-6878/6879 від 22.02.2023 року порушила вимоги п. 12.3 ПДР а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, швидкість руху автомобіля Chevrolet Volt, визначена експертом, становила 67,5 км/год.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що такі обставини скоєння ДТП мають істотне значення, тому вважає, що співвідношення вини між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у скоєнні ДТП складає 80% з боку позивача та 20% з боку відповідача та враховує такий розподіл їх вини відповідно до згаданої норми п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України при визначенні розміру відшкодування завданої позивачу шкоди, що дорівнює 41 902,38 грн.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне позов позивача задовольнити частково, враховуючи ступінь тяжкості вчинених адміністративних правопорушень кожного учасника ДТП.

Щодо стягнення понесених позивачем витрат на проведення експертних досліджень слід зазначити наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.

Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не узгоджується із засадами розумності, добросовісності, справедливості та правової визначеності, а також не забезпечує конструкцію передбачуваності застосування процесуальних норм, отже, не є такою, що відповідає принципу верховенства права, що викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 712/4126/22 (14-123цс23) від 22.11.2023.

Так, до матеріалів справи додано висновок експертів №22-6878/6879 по комп`ютерно технічному та автотехнічному дослідженню обставин зіткнення автомобілів Mercedes Benz E220 CDI та Chevrolet Volt та рахунок №22-6878 (51) від 09.01.2023 року згідно якого ОСОБА_7 сплатила за послуги експерта в сумі 4530,48 грн.; висновок експерта №807-04/22 експертного, транспортно товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріально збитку завданого власнику КТЗ, для подання до суду від 24.11.2023 року та квитанцію до платіжної інструкції №43075532 від 15.11.2023 року, згідно якої ОСОБА_3 сплатив 4000 грн., що в загальній сумі становить 8530,48 грн.

Враховуючи вищевикладені норми права та додані докази, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 3412,20 грн. витрат за проведення зазначених експертиз пропорційно до розміру задоволення позовних вимог (40% від заявлених позовних вимог).

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина судового збору,який сплачений позивачем при зверненні до суду,пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 484,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 351, 352, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) майнову шкоду, пов`язану із пошкодженням майна у розмірі 41902,38 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) суму витрат на проведення експертних досліджень в розмірі 3412,20 грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 484,48 грн. грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги після закінчення його апеляційного перегляду, якщо за його результатами рішення було залишено без змін.

Суддя М.В. Шаньшина