ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/5156/24

Головуючий у першій інстанції Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/704/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Служба у справах дітей Сухополов`янської сільської ради

Прилуцького району Чернігівської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області у складі судді Коваленко А.В. від 22 січня 2025 року, місце ухвалення рішення - м.Прилуки, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення способу участі батька у вихованні та порядку побачення з дитиною, третя особа: Служба у справах дітей Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення способу участі батька у вихованні та порядку побачення з дитиною, зазначивши третьою особою Службу у справах дітей Прилуцької міської ради, в якому, змінивши предмет позову, згідно із заявою від 29.10.2024 року (а.с.51-52), остаточно просив суд визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері:

- кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі;

- щорічно з 8 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 22 січня на день народження батька ОСОБА_1 із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти;

- щорічно з 8 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 06 березня на день народження дідуся ОСОБА_4 із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти;

- щорічно з 8 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 20 жовтня на день народження бабусі ОСОБА_5 із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти;

- кожного непарного року ІНФОРМАЦІЯ_2 з 9 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. на день народження ОСОБА_3 із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти;

- кожного непарного року під час святкових днів та релігійних свят (з 17 год. 00 хв. в передсвятковий день чи релігійне свято та до 20 год. 00 хв. наступного дня): 1 січня Новий Рік, 08 березня - Міжнародний жіночий день, 1 травня - День праці, 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні 1939-1945 років, 28 червня - День Конституції України, 1 жовтня - День захисників і захисниць України, 25 грудня - Різдво Христове, Пасха (Великдень), Трійця та інші встановлені законом святкові дні з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи навчальному закладі загальної середньої освіти;

- кожного непарного року з 08 год. 00 хв. 01 липня до 17 год. 00 хв. 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України;

- кожного парного року з 08 год. 00 хв. 01 серпня до 17 год. 00 хв. 31 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду на відпочинок на території України;

- кожного непарного року під час канікул протягом навчального року в навчальному закладі загальної середньої освіти, за виключенням літніх канікул;

- в будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 ; зобов`язавши ОСОБА_2 з метою виконання ОСОБА_1 встановлених судом способів участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , своєчасно сповіщати про стан здоров`я дитини, зокрема її хворобу, перебування на лікуванні, виїзд на відпочинок, письмово про зміну місця проживання дитини та зміну навчального закладу з вказівкою адреси (вулиця, номер будинку, номер квартира, місто, область) нового місця проживання чи навчання дитини.

В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 зазначав, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 03.11.2018 року по теперішній час. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін спору народилася дочка ОСОБА_6 . Позивач вказує, що він разом із ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_6 проживали у будинку з її батьками. З 2020 року позивач працює дистанційно з робочого місця вдома, тому постійно перебував із дочкою, мав можливість спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні. Позивач стверджував, що оскільки ОСОБА_2 працює, вона часто їздила на роботу, і в цей час він перебував із дитиною, що свідчить про їх сталий психологічний зв`язок. При цьому, дочка сторін спору не відвідувала дитячий садок, оскільки позивач мав можливість у будь-який час бути з нею, доглядати, займатися її вихованням. За доводами позивача, у нього із дочкою склалися міцні стосунки батька та дитини. Позивач вказує, що із липня 2024 року їх стосунки з дружиною ОСОБА_2 погіршилися, у зв`язку з чим, він переїхав проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , а дочка ОСОБА_6 залишилася проживати із матір`ю. Позивач стверджує, що він має наміри і надалі піклуватися про дитину, та приймати участь у її вихованні, проте, ОСОБА_2 чинить перешкоди його спілкуванню із дочкою, а саме, не випускає дочку до нього на прогулянки, не дозволяє йому разом із дочкою відвідувати кафе, парки, розважальні центри. Позивач вважає, що така поведінка відповідача шкодить інтересам дитини, оскільки із самого народження дочки він постійно перебував з нею, дитина має міцну емоційну та психологічну прихильність до нього, як до батька. Позивач стверджує, що він може повноцінно піклуватися про дитину, оскільки і раніше, від самого її народження це робив, залишаючись із дочкою, що також свідчить про можливість побачень дитини з батьком без присутності матері.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Службу у справах дітей Сухополов`янської селищної ради Чернігівської області, замість неналежної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служби у справах дітей Прилуцької міської ради. Зобов`язано Службу у справах дітей Сухополов`янської селищної ради Чернігівської області надати до часу підготовчого розгляду справи висновок щодо порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37-38).

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення способу участі батька у вихованні дитини та порядку побачення з дитиною, задоволено частково. Встановлено ОСОБА_1 дні та години спілкування з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, задовільного стану здоров`я дитини, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку :

- кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі;

- щорічно з 9 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 22 січня на День народження батька ОСОБА_1 ;

- щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 06 березня на День народження дідуся ОСОБА_4 ;

- щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 20 жовтня на День народження бабусі ОСОБА_5 ;

- кожного року з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 19 січня на День народження ОСОБА_3 , або в інший час за погодженням батьків та дитини;

- кожного року з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України;

- кожного непарного року з 18 год. 00 хв. напередодні свята до 19 год. 00 хв. святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця;

- кожного непарного року з 9 год. 00 хв. 01 липня по 17 год. 00 хв. 21 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України;

- кожного парного року з 9 год. 00 хв. 01 серпня по 17 год. 00 хв. 21 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України.

В іншій частині позовних вимог, судом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року по справі №742/5156/24, та ухвалити нове рішення, яким встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності матері, кожної середи та суботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. та у будь-який інший день (час) за бажанням дитини та за домовленістю із матір`ю. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, розглянув справу щодо вимог, які не були прийняті судом та ухвалив рішення, яке суперечить інтересам дитини, у зв`язку з чим, оскаржуване апелянтом рішення від 22.01.2025 року, підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що у порушення норм процесуального права, у підготовчому судовому засіданні не відбулося остаточного визначення предмету спору, заява про зміну предмету позову не була прийнята судом, будь-які рішення з даного приводу судом не приймались. Ухвала суду першої інстанції від 30.10.2024 року про призначення справи до судового розгляду не містить як відомостей про прийняття судом до розгляду заяви про зміну предмету позову, так i відомостей про надання відповідачу часу для надання відзиву на заяву про зміну предмету позову. Апелянт стверджує, що зазначене вище свідчить не лише про порушення норм процесуального права, а i прав відповідача, а саме, права надати відзив, у разі прийняття судом заяви позивача, права на справедливий судовий розгляд, оскільки відповідач має право знати, до яких вимог апелювати, первісних чи змінених. За доводами апелянта, оскільки суд першої інстанції розглянув справу саме з урахуванням зміненого предмету позову, вказані вище порушення є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду від 22.01.2025 року. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції застосував узагальнений та формальний підхід, що є неприпустимим, судом першої інстанції не була детально вивчена ситуація, не враховано різноманітні чинники, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі, її вік. Дочка сторін спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом досягла лише трирічного віку, та не має досвіду тривалого спілкування з батьком, без присутності матері. Апелянт зазначає, що ухвалюючи рішення щодо днів та годин спілкування позивача з дочкою, а саме, кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, i всі різкі зміни у середовищі дитини, які безпосередньо пов`язані з порушенням її комфорту, а саме, зміна звичної обстановки, порушення режиму сну i харчування, незвичне місце відпочинку, тощо, можуть негативно вплинути як на її психічний розвиток в цілому, так i психоемоційний стан зокрема. Це також стосується i часу, який дитина буде проводити поза межами дому, оскільки в силу особливостей вікового розвитку, у дитини не сформовано уявлення про час та простір, i тому пояснити дитині, чому вона має з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі перебувати в іншому домі/місці за відсутності матері, неможливо. Доведення даної інформації до дитини з боку батьків призвело до того, що дитина категорично відмовляється від зустрічей з батьком, не бажає залишати місце свого проживання. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що нею не заперечується право позивача, як батька, на особисте спілкування із дитиною, однак це спілкування повинно відбуватися виключно в інтересах дитини, i не повинно жодним чином шкодити їй. Апелянт стверджує, що вона не перешкоджає спілкуванню дочки із батьком, а навпаки, сприяє налагодженню відносин між дочкою та батьком, та вважає, що з урахуванням віку дитини, побачення батька із дочкою не повинні бути такої тривалості, як визначені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 22.01.2025 року, i не 2 рази на місяць. На думку апелянта, для налагодження відносин батько повинен спілкуватися із дочкою декілька разів на тиждень, за бажанням дитини. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті, не надав оцінки тим суттєвим обставинам, що дитина жодного разу не ночувала з батьком, крім того, дитина жодного разу не ночувала без матері, а також поза межами її місця проживання. За доводами апелянта, у даному віці дитина не зможе ночувати без матері на новому місці, це для неї буде психотравмуюча ситуація, тому апелянт заперечує проти того, щоб побачення позивача із дочкою переходили на наступний день та були такої тривалості, як зазначено у оскаржуваному рішенні суду від 22.01.2025 року, адже, враховуючи вік дитини, вона не зможе такий тривалий період бути без матері. Аналогічні заперечення ОСОБА_2 висловлює і щодо відпочинку дитини із батьком один місяць літа кожного року, без матері, оскільки, зважаючи на вікові особливості дитини, довготривалі зустрічі поза межами звичного комфортного середовища та без присутності матері, можуть мати непередбачувані наслідки для психічного розвитку дитини. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо участі батька у спілкуванні з дочкою, та ухвалив рішення від 22.01.2025 року, яке не відповідає найкращим інтересам дитини, має нав`язливий та обтяжливий характер для дитини, та однозначно не сприяє налагодженню відносин між батьком та дочкою. Проведення зустрічей батька із дитиною без присутності матері у тому обсязі часу, який визначено судом першої інстанції, є необґрунтованим, оскільки такі зустрічі є гнітючими для дитини. Крім того, деякі способи участі батька у спілкуванні з дитиною, які позивач просив встановити суд, з огляду на їх зміст, націлені на майбутнє, а саме, канікули, коли дитині всього 4 роки, i вона не ходить до школи. Апелянт вказує, що встановлений судом першої інстанції спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не відповідає її віку. Як потреби дитини, так i можливості з віком змінюються, i встановлений судом першої інстанції спосіб та порядок участі батька у спілкуванні з дитиною не є незмінним. Апелянт зазначає, що рішення суду не може запрограмувати спілкування та участь у вихованні дитини батька з моменту народження дитини i до припинення особою статусу дитини. За доводами апелянта, висновок органу опіки та піклування, який міститься у матеріалах справи, не містить жодного обґрунтування, і не лише не відповідає інтересам дитини, але є таким, що негативно впливає на її психологічний розвиток. Крім того, даний висновок надано стосовно позовних вимог ОСОБА_1 , які не були прийняті судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с.136-140) позивач ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року без задоволення, а обгрунтоване рішення суду першої інстанції від 22.01.2025 року, залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Сакун І.А. підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Чередніченко О.М. просили апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи Служби у справах дітей Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду даної справи (а.с.131,157), не з`явився.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 03.11.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_8 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до довідки лікаря ОСОБА_9 , ОСОБА_1 брав участь у догляді за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , коли вона хворіла (а.с.60).

Згідно повідомлень Центру лазерної косметології Лазерхауз м. Київ, ОСОБА_1 звертався до центру з приводу видалення гранульоми у дочки ОСОБА_6 (а.с.61-64).

Як вбачається із висновку виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, як органу опіки та піклування, від 20.11.2024 року про встановлення способу участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні дитини та порядку побачення із малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою захисту прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування визнав за доцільне визначити графік зустрічей та спілкування батька ОСОБА_1 із малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі; щорічно з 9 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 22 січня на День народження батька ОСОБА_1 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 06 березня на День народження дідуся ОСОБА_4 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 20 жовтня на День народження бабусі ОСОБА_5 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного року з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 19 січня на День народження ОСОБА_3 , з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, або в інший час за погодженням батьків та дитини; кожного року з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України, з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року з 18 год. 00 хв. напередодні свята до 19 год. 00 хв. святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця; кожного непарного року з 9 год. 00 хв. 01 липня по 17 год. 00 хв. 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год. 00 хв. 01 серпня по 17 год. 00 хв. 20 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю із матір`ю ОСОБА_2 (а.с.83-86).

Згідно оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 22.01.2025 року, враховуючи фактичні обставини справи, із врахуванням найкращих інтересів дитини, з метою забезпечення її сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку та можливістю спільного спілкування з батьком, вік дитини, стан її здоров`я, розпорядок дня і ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд першої інстанції визнав за необхідне встановити наступний порядок та спосіб участі батька у житті дитини: кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі; щорічно з 9 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 22 січня на День народження батька ОСОБА_1 ; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 06 березня на День народження дідуся ОСОБА_4 ; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 20 жовтня на День народження бабусі ОСОБА_5 ; кожного року з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 19 січня на День народження ОСОБА_3 , або в інший час за погодженням батьків та дитини; кожного року з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України; кожного непарного року з 18 год. 00 хв. напередодні свята до 19 год. 00 хв. святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця; кожного непарного року з 9 год. 00 хв. 01 липня по 17 год. 00 хв. 21 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год. 00 хв. 01 серпня по 17 год. 00 хв. 21 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України. При вирішенні даного спору, враховуючи висновок виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, а також ті обставини, що дитина досягла віку, коли може усвідомлювати, що з нею відбувається, суд першої інстанції дійшов висновку, визначаючи способи участі позивача у вихованні дитини, що спілкування позивача із дочкою не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, викликано інтересами та віком дитини. Батько дитини має самостійний дохід та може створити умови для виховання та розвитку дитини.

Щодо вимог позову участі батька у спілкуванні з дочкою кожного непарного року під час канікул протягом навчального року в навчальному закладі загальної середньої освіти, за виключенням літніх канікул; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю з матір`ю ОСОБА_2 , судом першої інстанції відмовлено у їх задоволенні, оскільки дані вимоги позову є неконкретизованими, і не позбавляють сторін права врегулювати їх у позасудовому порядку. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що не підлягають задоволенню і вимоги заявленого позову в частині зобов`язання ОСОБА_2 , з метою виконання ОСОБА_1 встановлених судом способів участі у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , своєчасно сповіщати про стан здоров`я дитини, зокрема, її хворобу, перебування на лікуванні, виїзд на відпочинок, письмово про зміну місця проживання дитини та зміну навчального закладу з вказівкою адреси (вулиця, номер будинку, номер квартири, місто, область) нового місця проживання чи навчання дитини, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що відповідач має намір перешкоджати виконанню рішення суду, в частині дотримання графіку спілкування позивача з дочкою.

У зв`язку із наведеним вище, позовні вимоги ОСОБА_1 судом першої інстанції задоволено частково.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначають, що у порушення норм процесуального права, у підготовчому судовому засіданні не відбулося остаточного визначення предмету спору, заява про зміну предмету позову не була прийнята судом, будь-які рішення з даного приводу судом не приймались. Ухвала суду першої інстанції від 30.10.2024 року про призначення справи до судового розгляду не містить як відомостей про прийняття судом до розгляду заяви про зміну предмету позову, так i відомостей про надання відповідачу часу для надання відзиву на заяву про зміну предмету позову. Апелянт стверджує, що зазначене вище свідчить не лише про порушення норм процесуального права, а i прав відповідача, а саме, права надати відзив, у разі прийняття судом заяви позивача, права на справедливий судовий розгляд, оскільки відповідач має право знати, до яких вимог апелювати, первісних чи змінених. За доводами апелянта, оскільки суд першої інстанції розглянув справу саме з урахуванням зміненого предмету позову, вказані вище порушення є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду від 22.01.2025 року. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що розглядаючи дану справу, суд першої інстанції застосував узагальнений та формальний підхід, що є неприпустимим, судом першої інстанції не була детально вивчена ситуація, не враховано різноманітні чинники, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі, її вік. Дочка сторін спору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення позивача до суду першої інстанції з даним позовом досягла лише трирічного віку, та не має досвіду тривалого спілкування з батьком, без присутності матері. Апелянт зазначає, що ухвалюючи рішення щодо днів та годин спілкування позивача з дочкою, а саме, кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 є малолітньою особою, i всі різкі зміни у середовищі дитини, які безпосередньо пов`язані з порушенням її комфорту, а саме, зміна звичної обстановки, порушення режиму сну i харчування, незвичне місце відпочинку, тощо, можуть негативно вплинути як на її психічний розвиток в цілому, так i психоемоційний стан зокрема. Це також стосується i часу, який дитина буде проводити поза межами дому, оскільки в силу особливостей вікового розвитку, у дитини не сформовано уявлення про час та простір, i тому пояснити дитині, чому вона має з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі перебувати в іншому домі/місці за відсутності матері, неможливо. Доведення даної інформації до дитини з боку батьків призвело до того, що дитина категорично відмовляється від зустрічей з батьком, не бажає залишати місце свого проживання. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що нею не заперечується право позивача, як батька, на особисте спілкування із дитиною, однак це спілкування повинно відбуватися виключно в інтересах дитини, i не повинно жодним чином шкодити їй. Апелянт стверджує, що вона не перешкоджає спілкуванню дочки із батьком, а навпаки, сприяє налагодженню відносин між дочкою та батьком, та вважає, що з урахуванням віку дитини, побачення батька із дочкою не повинні бути такої тривалості, як визначені судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні від 22.01.2025 року, i не 2 рази на місяць. На думку апелянта, для налагодження відносин батько повинен спілкуватися із дочкою декілька разів на тиждень, за бажанням дитини. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті, не надав оцінки тим суттєвим обставинам, що дитина жодного разу не ночувала з батьком, крім того, дитина жодного разу не ночувала без матері, а також поза межами її місця проживання. За доводами апелянта, у даному віці дитина не зможе ночувати без матері на новому місці, це для неї буде психотравмуюча ситуація, тому апелянт заперечує проти того, щоб побачення позивача із дочкою переходили на наступний день та були такої тривалості, як зазначено у оскаржуваному рішенні суду від 22.01.2025 року, адже, враховуючи вік дитини, вона не зможе такий тривалий період бути без матері. Аналогічні заперечення ОСОБА_2 висловлює і щодо відпочинку дитини із батьком один місяць літа кожного року, без матері, оскільки, зважаючи на вікові особливості дитини, довготривалі зустрічі поза межами звичного комфортного середовища та без присутності матері, можуть мати непередбачувані наслідки для психічного розвитку дитини. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо участі батька у спілкуванні з дочкою, та ухвалив рішення від 22.01.2025 року, яке не відповідає найкращим інтересам дитини, має нав`язливий та обтяжливий характер для дитини, та однозначно не сприяє налагодженню відносин між батьком та дочкою. Проведення зустрічей батька із дитиною без присутності матері у тому обсязі часу, який визначено судом першої інстанції, є необґрунтованим, оскільки такі зустрічі є гнітючими для дитини. Крім того, деякі способи участі батька у спілкуванні з дитиною, які позивач просив встановити суд, з огляду на їх зміст, націлені на майбутнє, а саме, канікули, коли дитині всього 4 роки, i вона не ходить до школи. Апелянт вказує, що встановлений судом першої інстанції спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не відповідає її віку. Як потреби дитини, так i можливості з віком змінюються, i встановлений судом першої інстанції спосіб та порядок участі батька у спілкуванні з дитиною не є незмінним. Апелянт зазначає, що рішення суду не може запрограмувати спілкування та участь у вихованні дитини батька з моменту народження дитини i до припинення особою статусу дитини. За доводами апелянта, висновок органу опіки та піклування, який міститься у матеріалах справи, не містить жодного обґрунтування, і не лише не відповідає інтересам дитини, але є таким, що негативно впливає на її психологічний розвиток. Крім того, даний висновок надано стосовно позовних вимог ОСОБА_1 , які не були прийняті судом першої інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За даних обставин, у неоскаржуваній апелянтом частині, а саме, щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції від 22.01.2025 року апеляційним судом не переглядається.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 знайшли своє часткове підтвердження, виходячи із наступного.

Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський Суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини, у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1,3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України Про охорону дитинства визначає контакт з дитиною, як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат.

Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, і тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

У статті 15 Закону України Про охорону дитинства зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Згідно ч.7 статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ч.1, ч.2, ч.3 статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного Законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні, і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Матір, яка проживає разом із дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду: від 19.01.2022 року у справі №189/68/20, провадження №61-16244св21, від 08.02.2023 року у справі №334/1202/20, провадження № 61-7951св22.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе врахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України, стаття 11 Закону України Про охорону дитинства).

Відповідно до ч.2 статті 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалось Європейським Судом з прав людини, практика якого, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини і частини четвертої статті 10 ЦПК України, застосовується судом, як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Johansen v. Norway від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у вихованні для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як вбачається із висновку виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, як органу опіки та піклування, від 20.11.2024 року про встановлення способу участі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вихованні дитини та порядку побачення із малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою захисту прав та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування визнав за доцільне визначити графік зустрічей та спілкування батька ОСОБА_1 із малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кожного непарного тижня року з 17 год. 00 хв. п`ятниці до 16 год. 00 хв. неділі; щорічно з 9 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 22 січня на День народження батька ОСОБА_1 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 06 березня на День народження дідуся ОСОБА_4 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; щорічно з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 20 жовтня на День народження бабусі ОСОБА_5 з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного року з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. 19 січня на День народження ОСОБА_3 , з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, або в інший час за погодженням батьків та дитини; кожного року з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. під час святкових та релігійних свят: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України, з дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти; кожного непарного року з 18 год. 00 хв. напередодні свята до 19 год. 00 хв. святкового дня: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця; кожного непарного року з 9 год. 00 хв. 01 липня по 17 год. 00 хв. 31 липня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год. 00 хв. 01 серпня по 17 год. 00 хв. 20 серпня для відпочинку та оздоровлення з правом виїзду для відпочинку на території України; у будь-який інший день за бажанням дитини та за домовленістю із матір`ю ОСОБА_2 (а.с.83-86).

Даний висновок виконавчого комітету Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, як органу опіки та піклування, щодо способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною ОСОБА_3 , як це передбачено приписами чинного Законодавства, був предметом дослідження та обговорення в судовому засіданні апеляційного суду, за участю батьків малолітньої дитини ОСОБА_3 , та їх представників, які висловили свої позиції з даного приводу.

При цьому, апеляційний суд враховує, що спосіб участі батька у вихованні та порядку побачення з дитиною, спілкування має відбуватися з урахуванням інтересів дитини, а не лише бажань її батьків. Під час дії воєнного стану гарантії безпеки дитини включають фізичний захист, психологічну підтримку, доступ до медичної допомоги, забезпечення безпечного середовища для дитини.

В доводах апеляційної скарги апелянт не погоджується із визначеним судом першої інстанції порядком спілкування ОСОБА_1 із дочкою ОСОБА_6 , а саме, щодо: кожного непарного року з 9 год. 00 хв. 01 липня по 17 год. 00 хв. 21 липня, для відпочинку та оздоровлення, з правом виїзду для відпочинку на території України; кожного парного року з 9 год. 00 хв. 01 серпня по 17 год. 00 хв. 21 серпня, для відпочинку та оздоровлення, з правом виїзду для відпочинку на території України.

Апеляційний суд погоджується із даними доводами апеляційної скарги, та вважає за необхідне зазначити, що з приводу вказаних вище вимог позову рішення суду повинно бути ухвалено на основі конкретних обставин справи, враховуючи мету поїздки, її маршрут, терміни та безпеку перевезення дитини. Задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову у вказаній частині, суд першої інстанції дані обставини взагалі не з`ясовував. Вказані питання були предметом з`ясування та дослідження апеляційного суду в ході апеляційного перегляду даної справи, проте, позивач не надав суду жодних конкретних відомостей, куди саме він має наміри вивозити малолітню дочку ОСОБА_6 для відпочинку та оздоровлення, маршрут поїздки та які існують гарантії забезпечення безпечного середовища для дитини.

За наведених вище обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, у вказаній частині, задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 пояснила, що при вирішенні даного спору по суті суд першої інстанції не прийняв до уваги, що малолітня дочка сторін спору ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично відвідує дитячий садок, і при цьому, має сформований постійний режим денного сну, а саме, з 12 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. кожного дня.

Обговорюючи питання стосовно встановлення ОСОБА_1 днів та годин спілкування із дочкою ОСОБА_3 , в частині присутності або відсутності матері ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку, що проведення даного спілкування, за бажанням дочки ОСОБА_3 , щодо присутності або відсутності матері ОСОБА_2 , конкретно у даній справі, наразі обумовлена фактичними обставинами справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, і не спростована позивачем.

У постанові від 11.12.2019 року у справі №753/15487/18, провадження №61-18994св19, Верховний Суд зазначив, що … суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Приймаючи до уваги норми Закону, які регламентують спірні правовідносини, практику розгляду даної категорії справ Верховним Судом, Європейським Судом з прав людини, документально підтверджені фактичні обставини даної справи, а також те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, апеляційний суд, виходячи із необхідності якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини сторін спору - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити частково. При цьому, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року, у оскаржуваній частині - змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Встановити ОСОБА_1 дні та години спілкування із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, задовільного стану здоров`я дитини, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку, за бажанням дочки ОСОБА_3 , щодо присутності або відсутності матері ОСОБА_2 :

- кожної середи та суботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., за бажанням дитини щодо присутності або відсутності матері ОСОБА_2 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 22 січня на день народження батька ОСОБА_1 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - ІНФОРМАЦІЯ_5 на день народження дідуся ОСОБА_4 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 20 жовтня на день народження бабусі ОСОБА_5 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 19 січня на день народження ОСОБА_3 ;

- кожного року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., у святкові дні: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України;

- кожного непарного року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у святкові дні: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

На думку апеляційного суду, саме такий порядок участі батька дитини ОСОБА_1 у спілкуванні із дочкою ОСОБА_6 наразі є достатнім, і відповідатиме принципу розумності, справедливості та збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між родичами та буде відповідати першоосновам розвитку особистості малолітньої дитини, враховуючи її вік, стан здоров`я, звички тощо, і не порушуватиме переважне право батьків дітей у їх вихованні. Апеляційний суд наголошує, що дитина є найбільш вразливою стороною у будь-яких сімейних конфліктах, оскільки на її долю припадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не лише спірні питання між батьками та іншими особами, а фактично визначається доля дитини, і тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

При цьому, апеляційний суд при вирішенні даного спору, вважає за необхідне зазначити, що в подальшому, із врахуванням відповідних вікових змін дочки сторін спору - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її розвитку та потреб, сторони спору не позбавлені у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі батька у вихованні дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що буде відповідати, насамперед, засадам якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо недодержання судом першої інстанції норм процесуального права в ході розгляду даної справи, виходячи із положень ч.2 статті 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 22.01.2025 року та відмови у задоволенні вимог заявленого ОСОБА_1 позову.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 , відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп., в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених нею судових витрат за подання апеляційної скарги (а.с.116), пропорційно розміру задоволених вимог поданої нею апеляційної скарги.

У неоскаржуваній апелянтом частині, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.01.2025 року, апеляційним судом не переглядається.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, у оскаржуваній частині - змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції:

Встановити ОСОБА_1 дні та години спілкування із дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із дотриманням навчального процесу в дошкільному навчальному закладі чи закладі загальної середньої освіти, задовільного стану здоров`я дитини, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку, за бажанням дочки ОСОБА_3 , щодо присутності або відсутності матері ОСОБА_2 :

- кожної середи та суботи з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., за бажанням дитини щодо присутності або відсутності матері ОСОБА_2 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 22 січня на день народження батька ОСОБА_1 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - ІНФОРМАЦІЯ_5 на день народження дідуся ОСОБА_4 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 20 жовтня на день народження бабусі ОСОБА_5 ;

- щорічно з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. - 19 січня на день народження ОСОБА_3 ;

- кожного року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., у святкові дні: 8 травня - День пам`яті та перемоги над нацизмом у Другій світовій війні, 28 червня - день Конституції України, 01 жовтня - день захисників та захисниць України;

- кожного непарного року з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у святкові дні: 1 січня - Новий рік, 25 грудня - Різдво Христове, Великдень, Трійця. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) грн. 40 коп., в рахунок часткового відшкодування сплаченого при поданні апеляційної скарги судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: