МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05 червня 2025 року Справа №370/1627/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., ознайомившись із позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, інфляційних втрат та процентів,

в с т а н о в и в :

04.06.2025 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за розпискою, інфляційних втрат та процентів, в якому просить стягнути з відповідачки на його користь суму боргу у розмірі 6 500 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення суду; проценти за користування коштами у розмірі облікової ставки НБУ 15,5% річних; 3% річних та інфляційних втрат за весь період прострочення; моральну шкоду.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що 15.12.2024 року він передав відповідачці грошові кошти у розмірі 6 500 доларів США, що підтверджується розпискою від 15.12.2024 року власноруч написаною відповідачкою. Кошти мали бути повернуті до 15.06.2025 року. Станом на дату подання позову сума боргу не повернена, що є порушення умов договору та підставою для звернення до суду.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 року дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.

Дослідивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання позивачем цивільного процесуального законодавства під час звернення із даним позовом до суду, суддя дійшов наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

До позовної заяви додано копію розписки від 15 грудня 2024 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_1 суму в розмірі 6 500 доларів США і зобов`язується їх повернути в повному обсязі, своєчасно до 15 червня 2025 року. Окрім копії розписки також додано лист про повернення суми боргу в добровільному порядку та копії фіскальних чеків поштового відділення Укрпошти від 04.06.2025 року, що підтверджують факт надсилання листа ОСОБА_2 без доданого опису вкладення.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, в позовній заяві відсутні будь-які відомості про те, чи позивач вживав заходи досудового врегулювання спору з метою виконання відповідачкою своїх зобов`язань та повернення коштів. Оскільки, з доданих фіскальних чеків суд не може встановити, що саме було відправлено відповідачці рекомендованим листом та на яку саме адресу.

Також, позивачем на виконання вимог п. 7, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не наведено жодних відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Окрім того, звертаю увагу позивача, що станом на дату звернення з даним позовом до суду, у відповідачки не минув строк для повернення суми боргу позивачу, оскільки вище згаданою розпискою, вказана кінцева дата повернення боргу, тобто 15 червня 2025 року.

Оскільки до позовної заяви не додано належних доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме про належне повідомлення відповідачки вимоги про повернення суми боргу в добровільному порядку, тому з урахуванням вимог, передбачених п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353-355 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, інфляційних втрат та процентів повернути особі, яка звернулась до суду.

Роз`яснити заявнику, що повернення позовної заяви/заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя А.В. Косенко