Провадження № 2-о/537/64/2025
Справа № 537/1402/25
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2025 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Шарової В.В., представника заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Тимченко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу № 537/1402/25 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Шарова В.В., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до суду з заявою, де просить ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991.

На обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчуці Полтавської області. З моменту свого народження вона проживала у м. Кременчуці, спочатку зі своїми батьками до 1982 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 11.06.1983 року була перереєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказала, що заявниця навчалася у загальноосвітній школі № 16 м. Кременчука Полтавської обрості, потім у професійно-технічному училищі № 16 м. Кременчука Полтавської області. 05.08.1981 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище з дівочого ОСОБА_2 на ОСОБА_4 . В шлюбі заявниця має двох доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що заявниця отримувала паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року у зв`язку з досягненням 16-річного віку, а пізніше документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року у зв`язку із зміною прізвища через укладення шлюбу. З записів у трудовій книжці вбачається, що заявниця у період з 28.01.1987 по 07.12.1991 працювала у Кременчуцькому відділі робітничого постачання Полтавського відділення ордена Леніна Південної залізниці, тобто станом і на 24.08.1991. Вказала на те, що питанням отримання громадянства України заявниця не займалася, паспорт громадянина України не отримувала. При зверненні до відділу УДМС України в Полтавській області отримала відмову у документуванні паспортом громадянина України із роз`ясненням права звернення до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. З урахуванням вищевикладеного просила заяву задовольнити, вказавши, що встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки необхідне для отримання ним паспорту громадянина України.

Представником заінтересованої особи відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області надані письмові пояснення, де зазначено, що 09.04.2024 ОСОБА_1 зверталася до Відділу у місті Кременчуці Управління ДМС у Полтавській області із заявою № Ш-9/6/5348-24 щодо встановлення даних втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР з метою документування паспортом громадянина України. У заяві нею повідомлено про зміну прізвища із ОСОБА_2 на ОСОБА_4 , а також адреси місць її проживання у м. Кременчуці: вул. Деповська. Буд.38 та АДРЕСА_2 . За результатами розгляду заяви було встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кременчука Полтавської області у зв`язку з досягненням 16-річного віку документувалася паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , виданим 11.02.1981 Крюківським РВВС м. Кременчука Полтавської області. 22.01.1982 у зв`язку з переміною прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_8 РВВС м. Кременчука Полтавської області паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 був замінений на паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року сері серії НОМЕР_2 . У службових відмітках заяви про видачу паспорта серії НОМЕР_2 відсутня інформація про втрату паспорта або обмін на паспорт громадянина України. Також було перевірено інформацію про постійне місце проживання ОСОБА_1 . За інформацією Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області відомості щодо зареєстрованого місця проживання станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 на території Крюківського району міста Кременчука стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. Оскільки заявником втрачено паспорт, а документальними перевірками не встановлено факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, для документування паспортом громадянина України заявниці було рекомендовано пройти процедуру встановлення належності до громадянства України. Іншого способу встановити факт постійного проживання заявниці на території України, крім як звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13.11.1991, немає. З урахуванням викладеного просив врахувати дані письмові пояснення при розгляді справи.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у її тексті та просила задовольнити заявлені нею вимоги. Додатково вказала, що вона народилася, навчалася, працювала та весь час проживала у м. Кременчуці. За межі України ніколи не виїздила. Вказала, що вона втратила паспорт громадянина СРСР вже давно, вчасно за отриманням паспорта громадина України не зверталася. Не була зареєстрована як проживаюча на території м. Кременчука станом на 24.08.1991, оскільки виписалася з адреси, де проживала з чоловіком, а за іншою адресою, де проживала після розірвання шлюбу, прописана не була. Коли звернулася до державного органу із заявою про видачу паспорта отримала відмову.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Тимченко Я.О. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дочкою заявниці ОСОБА_1 . Вказала, що з моменту свого народження у 1982 році по 1991 рік вона разом з батьками, сестрою, батьковим братом та батьковими батьками (її дідом та бабою) проживали за адресою: АДРЕСА_2 , житло належало батькам її батька. Після розлучення батьків вона разом з мамою переїхала за іншою адресою, а саме АДРЕСА_1 , де її матір проживає і на даний час. Вказала, що до її повноліття її матір завжди була разом з нею, нікуди не від`їздила. Вона, свідок, ходила у м. Кременчуці до дитячого садка, звідки її завжди забирала мама, далі навчалася у школі № 16 м. Кременчука, потім у інституті і увесь цей час вони проживали разом. Станом на 1991 рік її мама ОСОБА_1 працювала у м. Кременчуці, кожного робочого дня ходила на роботу, але де саме вона працювала - не пам`ятає. За межі України ОСОБА_1 ніколи не виїздила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є подругою заявниці ОСОБА_1 , знає її приблизно з 1981 року, коли ОСОБА_1 вийшла заміж та переїхала за чоловіком проживати на АДРЕСА_2 . У той час вона, свідок, працювала на станції водоканалу по вул.. Редутній і товаришувала із свекрухою заявниці, тому бачила ОСОБА_1 практично кожен робочий день. Після розлучення ОСОБА_1 переїхала на вул. Деповську у м. Кременчуці, але вона продовжувала її часто бачити, оскільки це паралельні вулиці, крім того, заявниця приходила часто на вул..Редутну забирати дітей від дідуся і бабусі, коли діти гостювали. Вони і надалі підтримували час від часу спілкування, ОСОБА_1 весь час проживала у м. Кременчуці.

Вислухавши заявника, його представника адвоката Шарову В.В., представника заінтересованої особи, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п.1 постанови № 5 від 31.03.1995 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянствоУкраїни» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Так, відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є:1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, вказаний факт підлягає встановленню на підставі статті 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»).

Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

У відповідності до п.44 Порядку у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05.04.2021 у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).

Згідно п.3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття громадянства України. Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту або Національній гвардії України, або мають посвідчення біженця чи документ, що підтверджує надання притулку в Україні.

Встановлено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчуці Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу, сформованого 30.08.2024, вбачається, що 05.09.1981 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 837 та після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 прийняла шлюбне прізвище, ОСОБА_4 . Копіями документів підтверджується, що заявниця ОСОБА_1 має двох доньок. ОСОБА_11 , матір`ю якої є заявниця, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 та копією свідоцтва про одруження НОМЕР_5 . Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Кременчуці народилася ОСОБА_6 , матір`ю якої є ОСОБА_1 .

З копії трудової книжки серії НОМЕР_7 , заповненої 29.08.1985 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання у період з 29.08.1985 по 21.03.1998 працювала на різних підприємствах м. Кременчука Полтавської області: з 29.08.1985 по 30.10.1985 поштарем Кременчуцького міського відділу зв`язку, з 28.01.1987 по 06.01.1989 прибиральницею у відділі воєнізованої охорони мосту ст..Кременчук, з 04.11.1989 по 07.12.1991 мийником у Кременчуцькому відділі робітничого постачання Полтавського відділення ордена Леніна Південної залізниці (що також підтверджується архівними довідками від 05.09.2024 про наявність особового рахунку та про розмір заробітної плати), з 22.04.1993 по 01.01.1994 розсієвим заготівельником Кременчуцької дільниці ОПЗП «Полтававторресурси», з 30.03.1995 по 21.03.1998 санітаркою у Пологовому будинку м. Кременчука. З копії архівної довідки, виданої архівним відділом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області 05.09.2024, вбачається, що ОСОБА_1 у період часу з листопада 1989 року по грудень 1991 року отримувала заробітну плату з Кременчуцького відділу робітничого постачання Полтавського відділення ордена Леніна Південної залізниці.

Матеріалами справи підтверджується, що 09.04.2024 ОСОБА_1 зверталася до відділу у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області з заявою щодо встановлення даних втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР з метою документування паспортом громадянина України. За результатами розгляду заяви ОСОБА_12 26.04.2024 була надано відповідь, що за обліками Відділу у місті Кременчуці Управління ДМС у Полтавській області встановлено, що у зв`язку з досягненням 16-річногно віку на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, 11.02.1981 Крюківським РВВС м. Кременчука Полтавської області було видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_8 . У подальшому у зв`язку з переміною прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_13 заявниці 22.01.1982 Крюківським РВВС м. Кременчука Полтавської області було видано паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 . У службових відмітках заяви про видачу паспорта серії НОМЕР_2 відсутня інформація про втрату паспорта або обмін на паспорт громадянина України. Окрім того, відділом у місті Кременчуці Управління Державної міграційної служби в Полтавській області перевірено за обліками органу реєстрації надана ОСОБА_1 інформацію про постійне місце її проживання по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . За повідомленням Крюківської районної адміністрації Кременчуцького району Полтавської області відомості щодо зареєстрованого місця проживання станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 на території Крюківського району міста Кременчука та Потоківського старостинського округу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. На заяві ОСОБА_1 форми 1 на видачу паспорта від 22.01.1981 міститься штамп «Україна».

У судовому засіданні представником заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області Тимченко Я.О. підтверджено, що управління не встановило фактів перетину державного кордону заявницею.

Отже з встановлених судом обставин та проаналізованих доказів вбачається, що на момент 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 постійно проживала у м. Кременчуці Полтавської області, що є територією України. Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Даний факт має для заявника юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення особистих прав заявника, а саме отримання громадянства України, водночас він не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, іншого порядку його встановлення законом не передбачено і заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Судом не встановлено наявності спору про право. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, Законом України «Про громадянство України», суд,

У Х В А Л И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (місцезнаходження: м. Полтава, вул. Матвійчука Юліана, буд.63) про встановлення факту постійного проживання на території України.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 30.06.2025