Справа № 148/1552/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Тульчинська державна нотаріальна контора Вінницької області, Приватний нотаріус Ковганич Алла Вікторівна, про визнання частково недійсним та внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що однією з позовних вимог є визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 2-1007 видане 10.04.2024 на ім`я ОСОБА_2 , на частини житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що 26.04.2023 він звернувся до приватного нотаріуса Ковганич А.В. та подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , та відповідач дізнавшись дану обставину, не дивлячись на те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена ще в 2018 році, подала 10.04.2024 заяву до державного нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Н.Ф., про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на весь житловий будинок, зо адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, позивач вважає, що відповідач отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, може розпорядитися на власний розсуд спадковим майном, а також часткою, яка не є спадковим майном після смерті ОСОБА_4 , а є часткою ОСОБА_3 в спільному майні, а тому не вжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, вважаю, що заяву слід задовольнити, з огляду на наступне.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно із ч. 1 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

Так, ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 430700110 від 10.06.2025, власником житлового будинку, загальною площею 82,2 кв.м., житлова площа 53,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 2-1007 від 10.04.2024 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 72525314 від 10.04.2024 є ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що між сторонами по справі дійсно виник спір з приводу спадкового майна та існує реальна загроза істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а також ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З урахуванням встановлених обставин справи та беручи до уваги предмет спору і зміст позовних вимог, вважаю, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову та приходить до висновку про необхідність в порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 2-1007 за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку ст. 158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити Тульчинському районному відділу Державної виконавчої служби у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. М. Леонтовича, 47, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) в Тульчинську державну нотаріальну контору (вул. М. Леонтовича, 47, м. Тульчин, Вінницька область, 23600), а також до відома іншим учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: