Дата документу 03.07.2025
Справа № 501/867/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Чорноморський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ»

предмет та підстави позову: про визнання наказу незаконним, його скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 04.03.2025 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ») про визнання наказу про незаконним, його скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, згідно якого просить суд:

- наказ директора ДП «МТП «Чорноморськ» за №24-к від 05.02.2025 «Про звільнення слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 району універсального морського терміналу ОСОБА_1 за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України визнати незаконним та скасувати;

- поновити ОСОБА_1 на роботу в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 району універсального морського терміналу;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 05.02.2025 по час постановлення рішення суду;

- рішення в частині поновлення на робо риті та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місць звернути до негайного виконання.

Позов обґрунтовано тим, що позивач працює на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ».

Директором порту 17.11.2023 на виконання рішення Іллічівіського міського суду Одеської області від 31.10.2023 видано наказ за №292 про поновлення позивача на роботі в ДП «МТП «Чорноморськ».

Наказом директора порту №293 від 17.11.2023 призупинено з позивачем дію його трудового договору до припинення або скасування воєнного стану.

На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20.05.2024 по цивільній справі №501/72/24 наказ директора порту №293 від 17.11.2023 «Про призупинення дії трудового договору» визнано незаконним та скасовано.

На підставі наказу директора порту №341-к від 30.12.2024 наказ директора порту за №293 від 17.11.2023 скасований та позивач поновлений на роботі на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 ДП «МТП «Чорноморськ».

06.01.2025 на підставі наказу директора порту №5-0 позивача направлено до 08.01.2025 на проходження медичного огляду.

05.02.2025 на підставі наказу директора порту №24-к позивач був звільнений з підприємства за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України за прогули без поважних причин.

Позивач стверджує, що вказаний наказ є незаконним з тих підстав, що:

- під час проходження медичного огляду працівники поліклініки повідомили позивача про втрату чинності з 31.12.2024 договору з ДП «МТП «Чорноморськ» щодо проходження медичного огляду, тому позивач повинен оплатити отримання сертифікатів від психіатра та нарколога за свій кошт, на що позивач за відсутності у нього вільних коштів, не погодився;

- після 08.01.2025 позивач не міг фізично потрапити на своє робоче місце, адже відповідач не відновив дію його перепустки, про що позивач повідомляв начальнику відділу кадрів служби персоналу ОСОБА_2 при особистій бесіді в його кабінету 22.01.2025 та 30.01.2025, але відповідні перешкоди у доступі на робоче місце не були усунуті;

- пояснення у позивача не відбирались;

- позивач є головою первинної профспілкової організації Механізації МТП «Чорноморськ» та відповідачем порушено спеціальну процедуру на звільнення працівника обраного до складу виборного органу профспілки, тощо.

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідач 07.04.2025 надав відзив на позов (а.с.40-45), просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що на підставі наказу директора порту №341-к від 30.12.2024 наказ директора порту за №293 від 17.11.2023 був скасований та позивач поновлений на роботі на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 ДП «МТП «Чорноморськ».

06.01.2025 на підставі наказу директора порту №5-0 позивача направлено до 08.01.2025 на проходження медичного огляду.

09.01.2025 позивач до роботи не приступив та до підприємства не з`явився.

20.01.2025 та 21.01.2025 заступником начальника Універсального морського терміналу з кадрової роботи складено акти про відсутність на роботі позивача на роботі з прохання пояснити причини його відсутності на роботі з 09.01.2025 по 20.01.2025.

22.01.2025 позивач прийшов до відділу кадрів служби персоналу з проханням надати йому чергову відпустку, на що йому пояснено про необхідність завчасного узгодження відпустки з керівником та начальником УМТ та запропоновано надати письмове пояснення причини тривалого невиходу на роботу та надати документальне підтвердження факту проходження медичного огляду згідно наказу від 06.01.2025 №5-О.

31.01.2025 начальником відділу кадрів в присутності заступника начальника УМТ з кадрової роботи, фахівця з питань зайнятості та обліку кадрів 1 району УМТ проведена бесіда з позивачем з питання надання йому відпустки, а також надання письмових пояснень його відсутності на робочому місці з 09.01.2025 по 31.01.2025 та не проходження ОСОБА_1 медичного огляду, про що складено акт від 31.01.2025.

ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень, з його слів він хворіє, лікарняний не відкривав.

ОСОБА_1 відмовлено в наданні йому відпустки.

Факт відсутності позивача на роботі підтверджуються актами від 10.01.2025, 17.01.2025, 24.01.2025, 31.01.2025, 07.02.2025.

Представник відповідача також вказує у відзиві, що враховуючи на порушення позивачем правил трудової дисципліни, наказом №24-К від 05.02.2025 його звільнено за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Щодо твердження позивача, що при спробі проходження медичного огляду, працівниками поліклініки йому повідомлено, що договір між ДП «МТП «Чорноморськ» втратив свою чинність 31.12.2024, а новий не укладено не відповідає дійсності, оскільки 29.05.2024 між ДП «МТП «Чорноморськ» та Комунальним некомерційним підприємством «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області укладено договір №24/101-ПД про надання послуг з проведення первинних, періодичних та позачергових медичних оглядів та проведення попередніх, періодичних і позачергових оглядів, термін якого продовжено, тощо.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 04.03.2025 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.32).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 19.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.35-36).

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що позивач працює на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-12).

Директором порту 17.11.2023 на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31.10.2023 видано наказ за №292 про поновлення позивача на роботі в ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.16-24).

Наказом директора порту №293 від 17.11.2023 призупинено з позивачем дію його трудового договору до припинення або скасування воєнного стану.

На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 20.05.2024 по цивільній справі №501/72/24 наказ директора порту №293 від 17.11.2023 «Про призупинення дії трудового договору» визнано незаконним та скасовано (а.с.25-30, 89).

На підставі наказу директора порту №341-к від 30.12.2024 наказ директора порту за №293 від 17.11.2023 скасований та позивач поновлений на роботі на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.87, 88).

06.01.2025 на підставі наказу директора порту №5-0 позивача направлено до 08.01.2025 на проходження медичного огляду (а.с.86).

20.01.2025 та 21.01.2025 заступником начальника Універсального морського терміналу з кадрової роботи складено акти про відсутність на роботі позивача на роботі з прохання пояснити причини його відсутності на роботі з 09.01.2025 по 20.01.2025.

22.01.2025 позивач звернувся до відділу кадрів служби персоналу із заявою про надання йому чергової відпустки (а.с.71), на що йому пояснено про необхідність завчасного узгодження відпустки з керівником та начальником УМТ та запропоновано надати письмове пояснення причини тривалого невиходу на роботу та надати документальне підтвердження факту проходження медичного огляду згідно наказу від 06.01.2025 №5-О, що підтверджується копією листа від 05.02.2025 (а.с.68).

31.01.2025 начальником відділу кадрів в присутності заступника начальника УМТ з кадрової роботи, фахівця з питань зайнятості та обліку кадрів 1 району УМТ проведена бесіда з позивачем з питання надання йому відпустки, а також надання письмових пояснень його відсутності на робочому місці з 09.01.2025 по 31.01.2025 та не проходження ОСОБА_1 медичного огляду, про що складено акт від 31.01.2025 (а.с.82).

ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень, з його слів він хворіє, лікарняний не відкривав.

ОСОБА_1 відмовлено в наданні йому відпустки (а.с.68).

Факт відсутності позивача на роботі підтверджуються актами від 10.01.2025, 17.01.2025, 24.01.2025, 31.01.2025, 07.02.2025 (а.с.77-81, 83. 85).

29.05.2024 між ДП «МТП «Чорноморськ» та Комунальним некомерційним підприємством «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області укладено договір №24/101-ПД про надання послуг з проведення первинних, періодичних та позачергових медичних оглядів та проведення попередніх, періодичних і позачергових оглядів (а.с.90-99).

05.02.2025 на підставі наказу директора порту №24-к позивач звільнений з підприємства за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.14-15, 73-74).

Журавель Л.В. є головою первинної профспілкової організації Механізації МТП «Чорноморськ», що підтверджується копією протоколу №1 конференції первинної профспілкової організації Механізації МТП «Чорноморськ» від 20.01.2025 (а.с.31).

29.05.2024 між ДП «МТП «Чорноморськ» та Комунальним некомерційним підприємством «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області укладено договір №24/101-ПД про надання послуг з проведення первинних, періодичних та позачергових медичних оглядів та проведення попередніх, періодичних і позачергових оглядів, термін якого продовжено (а.с.90-95, 96-99).

ІV. Оцінка Суду.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст.51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.252 КЗпП України працівникам підприємств, установ, організацій, обраним до складу виборних профспілкових органів, гарантуються можливості для здійснення їх повноважень. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

В порядку ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

У разі якщо виборний орган первинної профспілкової організації не утворюється, згоду на розірвання трудового договору надає профспілковий представник, уповноважений на представництво інтересів членів професійної спілки згідно із статутом.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Якщо працівник одночасно є членом кількох первинних профспілкових організацій, які діють на підприємстві, в установі, організації, згоду на його звільнення дає виборний орган тієї первинної профспілкової організації, до якої звернувся власник або уповноважений ним орган.

Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

Аналогічні положення містяться і в ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Також положення ст.ст.2, 19, 37 Закону України «Про професійні спілки, їх правата гарантіїдіяльності» визначають право профспілок (в тому числі первинних профспілок), їх об`єднань представляти і захищати права та інтереси членів профспілок, як основну мету їх діяльності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є головою первинної профспілкової організації Механізації МТП «Чорноморськ», що підтверджується копією протоколу №1 конференції первинної профспілкової організації Механізації МТП «Чорноморськ» від 20.01.2025 (а.с.31).

Відповідно до копії виписки з протоколу №6 засідання Президії Незалежної профспілки працівників МТП «Чорноморськ» від 17.06.2025 вирішено не надавати згоди на звільнення з ДП «МТП «Чорноморськ» ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.148-151).

Таким чином, членство позивача у виборному органі профспілкового комітету Незалежної профспілки працівників МТП «Чорноморськ» та відсутність згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення ОСОБА_1 не давало підстави відповідачу для звільнення позивача.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням положень ч.4 ст.41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Визнання наказу про звільнення незаконним автоматично тягне за собою поновлення працівника на роботі та обов`язок роботодавця виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (аналогічного висновку дійшов ВССУ при розгляді справи №223/30/16-ц від 25.09.2017).

Оскільки суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача, то в порядку ст.235 КЗпП України позивач має право на стягнення на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок) і обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата.

Пунктом 5 розділу ІV Порядку передбачено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також, враховуючи положення статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за один місяць.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаться із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із задоволенням позову, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійні вимоги: Незалежна профспілка працівників морського торгового порту «Чорноморськ») про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

Наказ директора ДП «МТП «Чорноморськ» за №24-к від 05.02.2025 «Про звільнення слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 району універсального морського терміналу ОСОБА_1 за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України визнати незаконним та скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на роботу в ДП «МТП «Чорноморськ» на посаді слюсаря з ремонту та обслуговування перевантажувальних машин 6 розряду 1 району універсального морського терміналу.

Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 05.02.2025 по час постановлення рішення суду.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місць звернути до негайного виконання.

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Чорноморського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко