Провадження № 6/127/204/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,
за участі представника заявника/відповідача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці заяву ОСОБА_4 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення,
До Вінницького міського суду Вінницької області через свого представника адвоката Пономаренка Д.Ю. звернулась ОСОБА_4 з заявою про відстрочку виконання рішення суду, в якій просить виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 09.04.2025 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, про виселення та зняття з реєстраційного обліку - відстрочити в межах строку досудового розслідування до 20 серпня 2025 року.
У судовому засіданні представник заявника/відповідача ОСОБА_4 адвокат Пономаренко Д.Ю. заяву підтримав та просив її задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в задоволенні заяви просили відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2025 В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення відмовлено.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 09.04.2025 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2025 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , треті особи - ОСОБА_6 , Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення задоволено. Усунено перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з вказаної квартири без надання іншого житла.
На підставі постанови Вінницького апеляційного суду 02.05.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчі листи.
06.05.2025 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пращуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77983247 відносно боржника ОСОБА_5
06.05.2025 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77989745 відносно боржника ОСОБА_8 .
З копії акту державного виконавця від 20.05.2025 вбачається, що рішення суду не виконано.
Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. від 15.05.2025 та зареєстрованого в реєстрі за №7078 ОСОБА_6 подарувала у власність ОСОБА_4 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .
Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.
Виконання рішення суду необхідно розглядати як важливу частину судового провадження відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.
Згідно із частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Вирішення питання про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення регламентується статтею 435 ЦПК України, яка розміщена в розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».
Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (частина перша статті 435 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Згідно з частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Частиною четвертою 435 ЦПК України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи -тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення суду необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.
Оцінюючи наведені доводи, суд зазначає, що відповідно до ст. 435 ЦПК України відстрочення виконання рішення можливе у виняткових випадках, з урахуванням конкретних обставин, що унеможливлюють або значно ускладнюють його виконання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 стала власником 1/2 частки спірної квартири.Стаття 319 ЦК України установлює право власника володіти, користуватися, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, не вчиняючи щодо свого майна дій, які суперечать закону. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою майна, яка перебуває у спільній частковій власності (ст. 361 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені також ст. 383 ЦК України і ст. 150 Житлового кодексу України, за якими власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб, розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. До членів сім`ї власника будинку (квартири) (ст. 64 ЖК України) належать дружина наймача, їх діти і батьки. За таких обставин виселення ОСОБА_4 , є неможливим та призведе до порушення прав ОСОБА_4 , як співвласника квартири.
Разом з тим, сам факт набуття заявником права власності на частку нерухомого майна після ухвалення рішення про виселення не є безумовною підставою для його відстрочення. Зміна правового статусу особи після розгляду справи має вирішуватися в межах іншого судового провадження шляхом подання позову про визнання права користування житлом, скасування або зміну рішення, чи визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, обраний заявником спосіб захисту у вигляді подання заяви про відстрочення виконання рішення не є належним та не може бути задоволений у межах даного провадження.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду слід відмовити.
Керуючись статтями 258-261, 353, 354, 355, 435 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відстрочення виконання рішення суду - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2025.

Суддя О.О. Жмудь