РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025

Справа № 522/2916/25

Провадження № 2/522/4047/25

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) справу

за позовом ОСОБА_1

до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

17.02.2025 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КП «Теплопостачання міста Одеси».

Позивач просить суд:

стягнути 8 898,86 грн. коштів за надання послуг з опалення

стягнути 27 999,87 грн. моральної шкоди.

10.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

31.03.2025 відповідач подав відзив на позов.

Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . З 27.09.2007 позивач відключила квартиру від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення та постачання гарячої води. Однак відповідач з листопада 2022 року по листопад 2024 року продовжував виставляти рахунки на оплату послуг з опалення, чим спричинив їй матеріальні збитки та моральну шкоду.

Відповідач проти позову заперечую. Для сплати послуг квартирі АДРЕСА_1 присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 на гр. ОСОБА_2 , а не позивача - ОСОБА_1 . Після відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП нарахування за послуги було припинено. Ті нарахування за послуги, про які стверджує позивач, є наслідком зобов`язання ОСОБА_2 нести витрати на оплату послуг в частині відшкодування витрат загальнобудинкових потреб на опалення спільно з іншими власниками.

Судом встановлено такі обставини справи.

КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією та гарячою водою будинок АДРЕСА_2 .

Квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_1 , присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно з Актом від 27.09.2007 квартира відключена від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.

Згідно з реєстром нарахувань та оплат за абонентом по особовому рахунку № НОМЕР_1 , з січня 2022 року КП «Теплопостачання міста Одеси» нараховує абоненту плату за «ЗПО» та «абонплату», яку абонент частково оплачував: 2 497,03 грн. - грудні 2022; 1 525,29 грн. - лютому 2023; 1 387,27 грн. - квітні 2023; 85,36 грн. - жовтні 2023; 2 280,85 грн. - березні 2024; 687,32 грн. - квітні 2024; 105,68 грн. - червні 2024; 45,02 грн. - липні 2024; 22,51 грн. - серпні 2024; 69,44 грн. - листопаді 2024; 144 грн. - грудні 2024.

Висновки суду.

Предметом спору є стягнення шкоди, завданої нарахування оплати за теплову енергію, яка не споживається позивачем та завдання моральної шкоди.

Щодо матеріальної шкоди.

Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

В деліктних зобов`язаннях передбачається презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

КП Теплопостачання міста Одеси діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою створення підприємства є задоволення потреб територіальної громади міста шляхом здійснення господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом та постачанням теплової енергії та іншої діяльності з метою отримання прибутку, в порядку визначеному законодавством України.

Сфера виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюється Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019 №830, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 7 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон №2189-VIII) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч. 5 ст. 13 цього Закону.

Так, ч. 5 ст 13 Закону №2189-VIII встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем

комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії).

Індивідуальний договір вважається укладений зі споживачем, якщо протягом 30 днів з дні опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси» www.teplo.od.ua.

Таким чином, станом на 05.11.2021 типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів.

Відповідач забезпечує тепловою енергією будинок в АДРЕСА_2 , в якій проживає позивач. Квартира є частиною житлового багатоквартирного будинку. З 27.09.2007 відключено квартиру від внутіршньобудинкових мереж ЦО і ГВП будинку, у зв`язку з чим нарахування за спожиту теплову енергію були припинені, що підтверджується даними з особового рахунку № НОМЕР_1 .

Також пунктом 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - типовий договір) передбачено, що виконавець (заявник) зобов`язується надавати споживачу (боржнику) послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої за Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" і складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення (скорочено ЗПО) розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Відповідно до п. 11 типового договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з п. 12 розділу IV Методика розподілу №315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Згідно з п. 32 типового договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу (п. 33 типового договору).

Відповідно до п. 34 типового договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За пп. 3, 11 п. 41 типового договору споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором; зокрема, в разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

За умовами п. 51, 52 типового договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

У п. 54 типового договору встановлено, що в разі відключення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей договір не припиняє своєї дії.

Оскільки квартира позивача знаходиться у багатоквартирному будинку, а КП "ТМО" надає послуги з теплопостачання будинку, в тому числі і забезпечує функціювання внутрішньобудинкової системи ЦО, вона зобов`язана нести витрати на оплату послуг у частині відшкодування витрат загальнобудинових потреб на опалення, спільно з іншими власниками квартир цього будинку.

Позивачем не доведено безпідставність нарахувань, а також підстави щодо стягнення матеріальної шкоди, стосовно повернення здійснених платежів.

Щодо відшкодування моральної шкоди.

Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України вона має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Оскільки неправомірність дій відповідача не доведена, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ярема Х.С.