_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/6171/2012
Провадження № 2-зз/947/91/25
УХВАЛА

02.07.2025 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. розглянувши матеріали справи за клопотанням Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс» про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.05.2012 року по цивільній справі №1512/6171/2012 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання договору дарування удаваним, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна подружжя, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, суд

В С Т А Н О В И В:

26.06.2025 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшло клопотання від Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс» про часткове скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.05.2012 року по цивільній справі №1512/6171/2012 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання договору дарування удаваним, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна подружжя, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу розподілено судді Гниличенко М.В.

Як вбачається із матеріалів справи, правовими підставами звернення до суду з клопотанням про часткове скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №1512/6171/2012 є посилання заявника на норми ст.158 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно)

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс», зазначив, що набув право власності на комплекс нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 2941,8 кв.м., про що 11.06.2025 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, Саєнко Е.В. видано Свідоцтво, реєстровий номер № 1094, що зареєстровано в Державному реєстрі речових прав від 11.06.2025 року, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 120. Підставою для державної реєстрації стало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги не відбулись.

Представник заявника зазначає, що вищевказаний комплекс нерухомого майна належить на праві приватної власності АТ «ЗНВКІФ «Ю-Бейс», проте ухвала Київського районного суду м.Одеси від 16 травня 2012 року про забезпечення позову обмежує права та інтереси товариства, як власника нерухомого майна.

Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні.

Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20), від 25 травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2012 року по цивільній справі № 1512/6171/2012 вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, зокрема на нежиле приміщення, приймально-заготівельний пункт, адміністративне приміщення, заготівельний пункт, об`єкти інфраструктури, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2680,3 кв.м, що складається з адміністративного приміщення загальною площею 948,40 кв.м, заготівельного пункту загальною площею 1731,9 кв.м. та об`єктів інфраструктури.

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс», не є учасником вищевказаної цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання договору дарування удаваним, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна подружжя, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, на забезпечення якого вжито заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Таким чином, суд зазначає, що з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих по цивільній справі №1512/6171/2012, в порядку передбаченому статтею 158 ЦПК України, мають звертатися лише учасники цієї справи.

З огляду на викладене, з урахуванням положень частини першої статті 158 ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс», позбавлений можливості звертатися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, оскільки для нього чинним законодавством передбачено інший спосіб судового захисту, а саме звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна.

Як вбачається з матеріалів справи №1512/6171/2012, заявник за даним клопотанням

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс», не приймало участі по вказаній справі та не набуло статусу учасника справи, а відтак позбавлено права на пред`явлення даного клопотання в порядку передбаченому статтею 158 ЦПК України.

При цьому, суд приймає до уваги висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 05.06.2024 року по справі №727/3071/23, відповідно до якого, якщо особа не має права на подання до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, то така заява не може бути предметом судового розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Таким чином, з огляду на те, що заявник звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України в межах цивільної справи, в якій не приймав участі по справі як сторона по справі або третя особа, у зв`язку з чим позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову вжитих в цій справі в порядку ст. 158 ЦПК України, а тому, суддя вважає, що наявні підстави для застосування наслідків звернення до суду із клопотанням у виді повернення останнього заявникові без розгляду.

Керуючись ст. 1, 2, 158, 182, 183, 352-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ю-Бейс» про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.05.2012 року по цивільній справі №1512/6171/2012 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання договору дарування удаваним, визнання договору дарування недійсним, поділ спільного майна подружжя, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми повернути заявникові без розгляду.

Роз`яснити заявникові, що заявник не позбавлений права пред`явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються його права.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.07.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко