Провадження № 4-с/127/35/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Врублевської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Юлії Петрівни,-

В С Т А Н О В И В:

До суду зі скаргою звернувся ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю.П., у якій просить визнати протиправним повідомлення суб`єкта оскарження від 29.05.2025 року щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, а також просить зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №127/25398/21 від 16.02.2023 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9035,39 грн.

Скарга мотивована тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області 16.02.2023 року видано виконавчий лист у справі №127/25398/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3127,39 грн. витрат на утримання квартири; витрати на оплату судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

27.05.2025 року ОСОБА_1 подав виконавчий лист до примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Враховуючи те, що боржник є громадянкою російської федерації, немає зареєстрованого місця проживання в Україні, проте її кошти (тобто майно) перебувають на депозитному рахунку ТУ ДСА України в Вінницькій області виконавче провадження відкривається за місцем знаходження цього майна.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 року у справі №127/5785/24, яке набрало законної сили 01.10.2024 року, перераховано на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Вінницькій області кошти в сумі 332239,00 грн. на ім`я ОСОБА_2

ОСОБА_1 отримав повідомлення головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю.П. від 29.05.2025 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, згідно з яким виконавчий документ було повернуто на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий документ подається за місцем знаходження майна (коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово списати кошти. Вказане повідомлення та відмову у прийнятті вказаного виконавчого документа до виконання заявник вважає протиправними та такими, що порушують його права.

Ухвалою суду від 11.06.2025 року відкрито провадження по даній скарзі та призначено до судового розгляду.

В судове засідання заявник не з`явився, але подав до суду заяву, у якій вимоги викладені в скарзі підтримав, просив їх задовольнити та проводити розгляд скарги у його відсутність.

Інші учасники розгляду справи (заінтересовані особи) в судове засідання не з`явились хоча про час, дату, місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Будь-яких заяв на адресу суду від них не надходило.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про задоволення вимог скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду від 25.07.2022 у справі №127/25398/21 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання квартири. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3127,39 грн. витрат на утримання квартири, витрати на оплату судового збору в сумі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Рішення набрало законної сили 25.08.2022 року.

16.02.2023 року представником позивача було отримано виконавчий лист для примусового виконання рішення Вінницького міського суду від 25.07.2022 у справі №127/25398/21.

27.05.2025 року ОСОБА_1 подав виконавчий лист до примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

ОСОБА_1 було отримано повідомлення головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю.П. від 29.05.2025 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, згідно з яким виконавчий документ було повернуто на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», так як виконавчий документ подається за місцем знаходження майна (коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово списати кошти.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Розділом VII ЦПК України врегульовано судовий контроль за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 447 ЦПК України встановлено право сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи, звернутися до суду зі скаргою.

З наведеного випливає, що порушення права сторони виконавчого провадження діями або бездіяльністю виконавця є підставою для звернення до суду саме в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено обов`язковість виконання рішення, ухваленого судом іменем України.

Меті дієвого виконання судових рішень підпорядковане впровадження сукупності дій визначених законом органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, як випливає із змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і апогеєм захисту порушеного права.

Однією з засад виконавчого провадження є законність в силу ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначено у ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд звертає увагу, що відповідно до змін, внесених до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023 року, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом необхідно звернутися до виконавчої служби за місцем знаходження рахунку, тобто до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Виконавчий лист потрібно пред`явити саме туди, а не до ТУ ДСА, оскільки: «саме виконавча служба займається виконанням судових рішень, зокрема, стягненням коштів з рахунків боржників, а ТУ ДСА не займається виконанням судових рішень, а лише управляє рахунками, на які надходять певні кошти, наприклад, застави чи судові депозити. Виконавчий лист підлягає пред`явленню до відділу державної виконавчої служби, який знаходиться за місцем знаходження рахунку, на якому знаходяться кошти. Після пред`явлення виконавчого листа, виконавча служба відкриє виконавче провадження та направляє вимогу до ТУ ДСА щодо перерахування коштів на рахунок стягувача. Отже, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом потрібно звернутися до виконавчої служби у Вінниці, а не до самого ТУ ДСА.»

Відповідно до статті 53 Закону «Про виконавче провадження», виконавець є учасником виконавчого провадження, особою, на яку відповідно до законодавства покладено функції держави в сфері примусового виконання рішень. Кошти, що надходять на рахунки з обліку депозитних сум за результатом примусового виконання рішень, не є власністю виконавця, у зв`язку з чим виконавець і не має права розпоряджатися цими коштами. Депозитні рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти на цих рахунках мають цільове призначення, а саме: для виплати стягувачам, як випливає із змісту пункту 1 розділу VII «Інструкції з організації примусового виконання рішень».

В Законі України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець у повідомлені про повернення виконавчого документа стягувачу відсутні приписи про те, що ТУ ДСА не є тим органом, з якого відділ ДВС не може примусово списати кошти. Крім того кошти, які знаходяться на депозитному рахунку належать не ТУ ДСА, а боржнику.

Оскільки кошти знаходяться на рахунку ТУ ДСА у м. Вінниці, звертатися потрібно до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно із ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що предметом цього судового розгляду є з`ясування, чи діяв державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, а також, чи не порушено рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення право чи свободу учасника виконавчого провадження.

Підставою для задоволення скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за змістом ст. 451 ЦПК України є сукупність таких складових, як: встановлена судом неправомірність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (1) і порушення права сторони виконавчого провадження такими рішеннями, діями чи бездіяльністю (2).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що державний виконавець, чиї дії оскаржуються, необґрунтовано винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, що дає підстави для задоволення скарги у встановлений законом спосіб, тобто визнання дій неправомірними і зобов`язання виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження» ст. ст. 447-451, 260, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Юлії Петрівни задовольнити.

Визнати протиправним Повідомлення Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Жовмір Ю.П. від 29.05.2025 року щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №127/25398/21 від 16.02.2023 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 9035,39 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 02.07.2025 року.

Суддя: