Справа № 545/2772/25
Провадження № 2-н/545/554/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2025 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Путря О.Г., розглянувши матеріали заяви Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги та судових витрат.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За правилами виключної підсудності, встановленими ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить,що вимоги про стягнення заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими ст. 162 ЦПК України, а відповідно до положень ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини, тому суд дійшов висновку, що заява не підсудна Полтавському районному суду Полтавської області.

Окрім того, відсутні відомості в підтвердження того, що опалювальний об`єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебував у власності боржника в період нарахування заборгованості.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

За таких обставин, вважаю, необхідним відмовити ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.30,162,164,165 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Суддя: О. Г. Путря