Справа № 208/3415/25
Провадження № 2/202/2868/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 20.09.2020 року в загальному розмірі 13067,31 гривень, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.09.2020 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № , згідно з яким позивач надав, а відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в сумі 22509,00 гривень строком на 36 місяців, з місячною процентною ставкою 5%. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється згідно з графіком платежів. Відповідач не виконував умови договору, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 13067,31 гривень, з яких: 9650,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3417,31 гривень заборгованість за відсотками. Позивач направляв на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, однак її залишено без задоволення, а тому позивач вимушений звертатись до суду із даним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 березня 2025 року встановлено, що справа відноситься до територіальної юрисдикції Новогродівського міського суду Донецької області. Розпорядженням Верховного Суду від 29.04.2022№ 26/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Новогродівськийміський суд Донецької області» підсудність судових справ Новогродівського міського суду Донецької області змінено шляхом її передачі до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська. З урахуванням наведеного, цивільну справу № 208/3415/25 за позовом АТ «ОТБ Банк» до ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

08 квітня 2025 року цивільна справа № 208/3415/25 надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 09 квітня 2025 року справу прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів № 4273-IX від 26.02.2025 року, який набрав чинності 25.04.2025 року, найменування Індустріального районного суду міста Дніпропетровська змінено на Індустріальний районний суд міста Дніпра.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № від 20.09.2020 року (далі Кредитний договір), за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит на загальні споживчі цілі. Згідно з п. 1.2. Кредитного договору протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 5,00% на місяць. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п. 1.3. Кредитного договору).

Також, відповідачем підписано Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (додаток 1 до Кредитного договору), а також Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) від 12.09.2020 року, який містить інформацію щодо всіх умов кредитування, зокрема, розміру процентної ставки.

Згідно з розділом 3 Кредитного договору, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є підписана відповідачем анкета-заява на отримання кредиту АТ «ОТП Банк» від 12.09.2020 року, та які розміщенні на офіційному сайті АТ «ОТП Банк».

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Згідно з Довідкою від 15.01.2025 року щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 за кредитним договором № від 12.09.2020 року, відповідачу неодноразово було змінено кредитний ліміт, останній раз 12.06.2024 року кредитний ліміт зменшено до 9650,00 гривень.

Водночас, надані банком виписка по рахунку та розрахунок заборгованості свідчить, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 29.04.2025 року має заборгованість у загальному розмірі 100631,04 гривень, з яких: 59371,14 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 41259,90 гривень - заборгованість по відсоткам.

З виписки по рахунку встановлено, що відповідач використав кошти Банку та частково погасив заборгованість, що свідчить при визнання ОСОБА_1 правовідносин між ним та Банком.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 грудня 2020 року у справі №278/2177/15-ц виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором..

Позивач звертався до відповідача із вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором № від 12.09.2020 року, яку відповідно до витягу із списку згрупованих поштових відправлень направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідач отримав кредитні кошти, однак взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № від 12.09.2020 року не виконував належним чином, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредитам.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредитів чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № від 12.09.2020 року, в розмірі 13067,31 гривень, з яких: 9650,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3417,31 гривень заборгованість за відсотками.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

З звернення до суду з позовною заявою, у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 3028,00 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «ОТП Банк», пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», , адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, заборгованість за кредитним договором № від 12.09.2020 року, в загальному розмірі 13067,31 гривень, з яких: 9650,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 3417,31 гривень заборгованість за відсотками.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», , адреса: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Суддя О.М. Мачуський