Справа № 307/1731/25
Провадження № 2/307/601/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Половко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТзОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за кредитним договором № 00-9597828 від 28.01.2024 року в розмірі 45 387,50 грн., а також судові витрати по справі.

Свої вимоги обгрунтвовує тим, що 28.01.2024 року між ТзОВ «Макс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 00-9597828, що підписаний в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання вимог вказаного Закону відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця, пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, йому було надано одноразовий ідентифікатор 47380.

Кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 5250,00 грн. в наступному порядку: 5 000,00 грн. на картку позичальника № НОМЕР_1 та у розмірі 250,00 грн. шляхом нарахування одноразової комісії у розмірі 5% від суми кредиту, згідно п. 1.6 договору. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, що створило заборгованість у розмірі 45387,50 грн., яка складається з наступного: 5250,00 грн. - заборгованість за кредитом, 40137.50 грн. - заборгованість за відсотками.

17 грудня 2024 року між первісним кредитором ТзОВ «Макс Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 17122024-МК/Онлайн, згідно умов якого ТзОВ «Макс Кредит» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9597828 від 28.01.2024 року.

Після того, 02 квітня 2025 року позивач ТзОВ «Юніт Капітал» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 020425-У, згідно умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9597828 від 28.01.2024 року.

Вищевказані дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідач своїм правом щодо подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просить провести розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 даного Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 28.01.2024 року на сайті ТзОВ «Макс Кредит» пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, ознайомився зі змістом кредитного договору, графіком щомісячних платежів та паспортом споживчого кредиту, які підписав одноразовим ідентифікатором 47380, тобто було укладено у електронному вигляді договір про споживчий кредит № 00-9597828, за умовами якого первісний кредитор надав позичальнику кредит у національній валюті в розмірі 5250,00 грн. в наступному порядку: 5 000,00 грн. на картку позичальника 4149-62ХХ-ХХХХ-2089 та у розмірі 250,00 грн. шляхом нарахування одноразової комісії у розмірі 5% від суми кредиту, згідно п. 1.6 договору; загальний строк кредиту складає 360 календарних днів (до 22.01.2025 року).

Згідно п. 1.5 вказаного договору про споживчий кредит, тип процентної ставки фіксована, денна процентна ставка складає 2,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії. Комісія за надання кредиту складає 250,00 грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 5 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту.

Як вбачається з виданої ТзОВ «Платежі онлайн» інформаційної довідки № 1401/12 від 23.12.2024 року та додатку до неї, ОСОБА_1 28.01.2024 року на банківську картку № НОМЕР_1 було перераховано 5 000,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору № 00-9597828.

Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9597828 від 28.01.2024 року, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 07.05.2025 року становить 45387,50 грн., яка складається з наступного: 5250,00 грн. - заборгованість за кредитом, 40137.50 грн. - заборгованість за відсотками. Станом на 07.05.2025 року на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9597828.

Як вбачається договору факторингу № 17122024-МК/Онлайн від 17.12.2024 року, додатку № 1 до цього договору, актів прийому-передачі Реєстру Боржників до даного договору, платіжних інструкцій в національній валюті від 27.12.2024 року № 342, від 26.12.2024 року № 335 та від 06.01.2025 року № 358, а також реєстру боржників, первісний кредитор ТзОВ «Макс Кредит» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»» право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 00-9597828 від 28.01.2024 року.

З договору факторингу № 020425-У від 02.04.2025 року, додатків до даного договору, акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 02.04.2025 року за вказаним договору, платіжної інструкції в національній валюті від № 415 від 14 квітня 2025 року на суму 880 190,12 грн. та реєстру боржників по цьому ж договору факторингу від 02.04.2025 року встановлено, що право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору № 00-9597828 ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступило ТзОВ «Юніт Капітал».

За вищевикладених обставин, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладеного з первісним кредитором ТзОВ «Макс Кредит» кредитного договору, право вимоги за яким згідно договорів факторингу перейшло до позивача, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь ТзОВ «Юніт Капітал» слід стягнути заборгованість за кредитним договором 45387,50 грн., яка складається з наступного: 5250,00 грн. - заборгованість за кредитом, 40137.50 грн. - заборгованість за відсотками.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції № 13722 від 15.05.2025 року.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з положеннями частин першої п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Метою впровадження цього принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом представник позивача просив покласти судові витрати, пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги у сумі 7 000, 00 грн на відповідача. Понесені витрати підтверджуються: договором про надання правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, копією Додаткової угоди № 9 до Договору про надання правничої допомоги 07/04/25-02 від 07.04.2025 р, копією Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору наданням правничої допомоги № 07/04/25-02 від 07.04.2025, копією свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю; копією довіреності адвоката.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин та ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року в справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18); від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19); від 08 червня 2021 року в справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21); від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20), від 01.12.2021 року в справі № 607/14338/19-ц (провадження № 61-19073св20).

На підставі викладеного, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 207,512,526,626,628,638,1048-1050,1054,1055 ЦК України, керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість по кредитному договору № 00-9597828 від 28.01.2024 року в сумі 45387,50 грн., яка складається з наступного: 5250,00 грн. - заборгованість за кредитом, 40137.50 грн. - заборгованість за відсотками, 2 422,40 грн. відшкодування сплаченого судового збору та 7 000,00 грн. витрат за надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» професійної правової допомоги адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», що знаходиться за адресою: 01024, м.Київ вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий: В.В.Чопик