Справа № 303/1589/25
УХВАЛА

02 липня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Мукачівської окружної прокуратури до Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Лучки», ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування рішення та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом Мукачівської окружної прокуратури до Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ТзОВ «Агро-Лучки», ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування рішення та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2025 року (головуючий суддя Монич В.О.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2025 року (головуючий суддя Монич В.О.) здійснено перехід з розгляду цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

16.06.2025 року на підставі розпорядження керівника апарату Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 37/01.2-01 від 16.06.2025 року призначено повторний автоматизований розподіл усіх судових справ, що перебувають на розгляді судді Монича В.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2025 року цивільна справа передана на розгляд судді Заболотному А.М.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року цивільну справу прийнято до провадження. Також постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) осіб до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням зі стадії відкриття провадження у справі. Крім того, позовну заяву залишено без руху та повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині ухвали протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Так, в ухвалі Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.06.2025 року, зокрема, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви наступним шляхом: прокурору необхідно, з урахуванням наданої оцінки (експертно-грошової оцінки земельної ділянки) спірної земельної ділянки, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви, надати документ, що підтверджує внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви.

Із матеріалів справи встановлено, що копію ухвали від 23.06.2025 року про залишення позовної заяви без руху отримані позивачем та представником позивача 23.06.2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документу до електронного кабінету від 23.06.2025 року.

Таким чином останнім днем усунення недоліків позовної заяви, відповідно, є 30.06.2025 року.

30.06.2025 року до суду від позивача до суду надійшли пояснення на виконання ухвали від 23.06.2025 року в яких зазначється, що позовну заяву було подано до набрання чинності Законом України № 4292-IX, тобто до 09.04.2025 року. Згідно з вимог ч.ч. 3,4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Більше того, застосування зворотної дії процесуальних норм в часі, яким на сторін процесу покладаються додаткові обов`язки буде свідчити про перешкоджання доступу до правосуддя з метою захисту порушеного права, адже на момент подачі позову позивачем виконано усі вимоги регламентовані процесуальним законом про, що свідчить ухвала про відкриття провадження у справі, а введення законодавцем додаткових вимог не повинно створювати таких обмежень та поширюватися на відносини, які фактично виникли до внесення змін в закон. Таким чином можна зробити висновок, що ухвала від 23.06.2025 обмежує право прокурора на звернення до суду та встановлює нові додаткові обов`язки з огляду на дотримання прокурором вимог чинного процесуального законодавства на момент подачі позовної заяви до суду. Враховуючи вищенаведене прокурор вважає, що відсутні підстави для внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна.

Дослідивши матеріали цивільної справи, в обсязі, необхідному для вирішення окресленого питання, слід зробити наступні висновки.

З наведеного слідує, що прокурор не вжив жодних заходів щодо усунення, визначених судовим рішенням (ухвалою суду від 23.06.2025 року), недоліків, обмежившись наведенням власного бачення відповідної правової ситуації.

Правова аргументація наявності підстав для залишення позовної заяви без руху в повній мірі розкрита в ухвалі від 23.06.2025 року.

Додатково суд зазначає про таке.

З метою забезпечення захисту прав добросовісного набувача закон передбачає, що грошові кошти у розмірі вартості спірного майна мають бути внесені на депозитний рахунок суду, що здійснює розгляд справи, що створює умови для справедливої компенсації при прийнятті судом рішення у справі про задоволення позову.

У рішенні ЄСПЛ у справі «МПП «Фортеця» проти України» зазначено, що необхідність виправити стару «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, добросовісно набуте особою, яка покладалася на законність дій органу державної влади. Ризик будь-якої помилки органу державної влади має покладатися на саму державу і помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавлених осіб. У контексті скасування помилково наданого права власності принцип належного урядування може не лише покладати на органи державної влади обов`язок діяти невідкладно при виправленні своєї помилки, але й може також вимагати виплати колишньому добросовісному власнику належної компенсації або іншого виду відповідного відшкодування.

Відтак суд, відповідно до приписів Закону № 4292-ІХ, очікує від учасників справи, в тому числі й від прокурора, вчинення обов`язкових дій, спрямованих виключно на забезпечення дотримання порядку розгляду справи та захист прав інших учасників справи за наслідками її розгляду.

Суд також враховує, що ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, отже їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див. рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (JahnandOthers v. Germany).

У разі задоволення позову в цій справі право власності відповідача, який набув спірне нерухоме майно у встановленому законом порядку, зазнає втручання, яке прирівнюється до «позбавлення» власності в розумінні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу та призведе до порушення, передбачених ст. 14 Конституції України гарантій права власності на землю.

Водночас, принцип законності вимагає від держави створювати такі судові процедури, які б забезпечували необхідні процесуальні гарантії та, відповідно, дозволяли б національним судовим органам ефективно та справедливо вирішувати спори між приватними особами (див. рішення у справі «Совтрансавто Холдінг проти України»).

Втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи те, що судовий розгляд у даній справі стосується позовних вимог про витребування земельної ділянки, право на яку зареєстровано за відповідачем у передбаченому законом порядку, а отже, у випадку прийняття судом рішення про витребування спірної земельної ділянки у набувача, який може бути визнаний судом добросовісним, суд буде зобов`язаний здійснити передбачені ч. 5 ст. 390 ЦК України дії щодо забезпечення права відповідача на компенсацію.

З урахуванням спеціальної мети Закону № 4292-ІХ, спрямованої на виконання державою Україною міжнародних зобов`язань у галузі гарантування прав і свобод людини, а також внесення вказаним законом відповідних змін як до матеріальних, так і до процесуальних нормативних актів, суд вважає, що Закон № 4292-ІХ є спеціальним законом, який має перевагу над загальним («Lexspecialisderogatgenerali»).

Відповідно до ч. 12 ст. 187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. В той час як згідно з ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Аналогічно відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач, якому після відкриття провадження у справі надано термін для усунення виявлених недоліків позовної заяви, не усунув вказані в ухвалі суду від 23.06.2025 року недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 187, 257-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву Мукачівської окружної прокуратури до Великолучківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , треті особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Лучки», ОСОБА_2 , про визнання недійсним та скасування рішення та витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки- залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний