Справа №516/133/25
Провадження №4-с/516/2/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області

в складі головуючого судді - Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Дарієнко М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теплодар Одеської області скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обгрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що є власницею частини двохкімнатної квартири , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Крім того, у її власності знаходиться земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0244, площею 6,8116 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Миколаївська обл., Веселинівський р-н, с. Зеленівка.

На даний час, вона має намір розпорядитись своєю власністю,. Під час оформлення необхідних документів, виявилось що на належне їй майно накладено арешт, про який вона не знала, що підстверджується Інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухове майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкті нерухомо майна щодо суб`єкта, в якій зазначено наступне:

Номер Інформаційної довідки 419605071, дата, час оформлення - 26.03.2025 08: 45612,

Тип обтяження - арешт нерухомо майна, Реєстраційний номер обтяження 9647092,

Зареєстровано - 23.10.2010 10:49:27 за № 96470092 реєстратором: Одеська філія державного підприємства» Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 65017 Одеська обл. м. Одеса , вул. Бреуса, буд. 26/2 ).

Підстави обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження, б/н, 17.03.2010, ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області, ОСОБА_2 .

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Власник: ОСОБА_1

Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Теплодарского міського управління юстиції, код 35259894, 65490,Одеська обл. м. Теплодар, вул. Комунальна 3 тел. 7 .

Заявник: Відділ державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції, Код 35259894, 65490, Одеська обл., м. Теплодар, вул. Комунальна 3.

Тип обтяження : арешт нерухомого майна.

Реєстраційний номер обтяження: 11517747

Зареєстровано: 18.08.2011 17:37:53 за № 11517747 реєстратором Одеська філія державного підприємства «Інформаційний цент» Міністерства юстиції України, 65490, Одеська обл., Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, .

Підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 061877 від 11.08.2011, ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської обл., ВП 26636156,Савчук ОП.

Об`єкт обтяження: квартира частка, за адресою: АДРЕСА_1

Власник: ОСОБА_1

Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Теплодарского міського управління юстиції, Код 35259894, м. Теплодар вул. Комунальна З, тел. .

Заявник: Відділ державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції, Код 35259894, м. Теплодар, вул. Комунальна 3.

Для вирішення питання, про зняття арешту з власності, вона звернулась до Начальника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Біляївський ВДВС), для знаття арешту з вищевказаного майна.

Як вбачається із вищевказаної Інформаційної довідки, арешт на належне їй майно було накладено ще у 2010 та у 2011 роках, можливо арешт було накладено за заборгованість по комунальним послугам.

Вважає, що на даний час ніяких заборгованості за комунальні послуги у неї немає, оскільки вона добровільно погасила всі борги, які були на той час.

Виконавча служба не інформувала її про відкриття або закриття виконавчого провадження, тому їй не було відомо по накладений арешт.

Посадові особи Біляївського ВДВС не змогли надати жодної інформації стосовно відкриття чи закриття проваджень по даним справам, так як згідно інформації від Біляївського ВДВС № 926345/21.12 від 25.04.2025 року, термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, з посиланням на «Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затверджений Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/.

Відділ державної виконавчої служби Теплодарского міського управління юстиції (Код ) ще у 2013 році було ліквідовано (дані з відкритих джерел, зокрема з платформи уоucontrol.com.uа), виконавчі провадження були передані до Біляївського ВДВС.

Стосовно боргу ніхто до неї претензій не пред`являв.

Накладення арешту на належне їй нерухоме майно та несвоєчасне зняття арешту з нього є порушенням не тільки норм Закону України «Про виконавче провадження» (несвоєчасне зняття арешту з нерухомого майна), а і ст. 41 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним, а також порушені норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця, інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобов язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження

Враховуючи що жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження, а також про знаття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , на її адресу, як боржника, не надходило, існують підстави вважати, що Біляївським Відділом державної виконавчої служби було допущено бездіяльність під час вчинення виконавчих дій.

Згідно п. 11 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення дії або бездіяльність виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Також, відповідно до Порядку роботи з документами в органах держави виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.

Як вбачається з листа-відповіді Біляївського ВДВС від 25.04.2025 року, у відділі станом на поточну дату відсутнє будь-яке виконавче провадження щодо примусового виконання відносно неї, ОСОБА_1 , а виконавчі провадження минулих років щодо примусового виконання судових рішень, в яких вона була боржником, і для забезпечення виконання яких накладався арешт на належне їй майно та оголошення заборони на його відчуження, немає, так як вони були завершені і не зберіглися, оскільки спливли вказані вище строки.

З наведеного вбачається, що на даний час відсутні будь-які підстави для продовження дії обтяження у вигляді арешту належного їй майна та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладеного постановою державного виконавця ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області Савчук О.П. АА № 061877 від 11.08.2011 року ВП № 26636156 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 та постановою б/н від 17.03.2010 року, про накладення арешту на невизначене нерухоме майно, на все нерухоме майно.

Запис про таке обтяження зберігається в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у розділі Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і на сьогоднішній день, що позбавляє її можливості отримати рішення державного реєстратора про припинення такого обтяження.

У Біляївського ВДВС, через відсутність на виконанні відповідного виконавчого документа, відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УІІІ від 02.06.2016 року і зняття арешту з майна боржника за правилами частини першої статті 40 цього Закону.

Вважає, що існування незнятого арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушує її законні права вільно розпоряджатися своїм майном більше 10 років.

Просила визнати бездіяльність державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправною. Скасувати накладені арешти постановою державного виконавця ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області Савчук О.П. від 11.08.2011 року ВП N926636156 на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 та за постановою б/н від 17.03.2010 року на невизначене майно.

В судовому засіданні представника заявника адвокат Кравцова Н.М. участі не приймала, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність заявниці та представника, скаргу задовольнити у повному обсязі.

Особа, бездіяльність якої оскаржується представник Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)в судовому засіданні участі не приймав, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу виконавчої служби, ухвалити рішення по суті скарги на розсуд суду.

Крім того, начальник ВДВС у заяві зазначив, що згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, термін зберігання закінчених виконавчих проваджень становить три роки.

У зв`язку із чим повідомляє, що надати будь-яку інформацію з матеріалів виконавчого провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА061877 від 11.08.2011 та постанови б/н від 17.03.2010 року, виданої ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області немає можливості.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановити обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст.321 ЦК України.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Арешт застосовується: 1) для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації; 2) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника; 3) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

Згідно з ч. 4, ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 29.06.2023 по справі № 208/9810/21 зазначив, що спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

Як свідчить з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 є власницею частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 14.01.1999 року.

Заявниця також є власницею земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0244, площею 6,8116 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Миколаївська обл., Веселинівського р-ну, Зеленівська сільска рада, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 030450, виданий Зеленівською сільською Радою народних депутатів Миколаївської області 27.012.2001 року.

Таким чином, оскільки відсутній спір про право, заявниця є власницею вказаного майна, з урахуванням вище вказаної правової позиції Верховного Суду, заявниця ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду саме із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, а не з позовом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на належне заявниці майно частку квартири та земельну ділянку, накладено арешти постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області Савчук О.П. б/н від 17.03.2010 року на невизначене майно, все нерухоме майно та постановою АА № 061877 від 11.08.2011 року, винесену в межах виконавчого провадження № 26636156, на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як слідує з відкритих джерел (зокрема з платформи уоucontrol.com.uа), Відділ державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції (), припинив свою діяльність 11.06.2013, виконавчі провадження були передані до Біляївського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

14.04.2025 року заявниця звернулася із заявою про скасування арешту на належне їй майно.

25.04.2025 року за № 26345/21.12 Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав відповідь, в які зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на теперішній час у Відділі відсутнє виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Згідно «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого Міністерством юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки.

У зв`язку із вище викладеним, надати будь-яку інформацію з матеріалів виконавчого провадження з приводу постанови про накладення арешту серії АА061877 від 11.08.2011 року та постанови б/н від 17.03.2010 року, виданої ВДВС Теплодарського МУЮ Одеської області - немає можливості.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що виконавчі провадження, по яким були накладені арешти на майно заявниці, знищені за закінченням терміну зберігання, будь-яка інформація щодо проведення виконавчих дій відсутня, через що, суд позбавлений можливості перевірити правомірність виконавчих дій державного виконавця в межах вказаних виконавчих проваджень.

Крім того, згідно діючого законодавства, державний виконавець позбавлений процесуального права скасувати арешт по знищеним виконавчим провадженням.

З огляду на наведене, заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо визнання бездіяльності Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині відмови у скасуванні постанов про накладення арешту на майно протиправною, задоволенню не підлягають за недоведеністю.

В той же час, знаходження майна заявниці під арештом, позбавляє її як власника можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому заявлені вимоги в частині скасування постанов державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області Савчук О.П. б/н від 17.03.2010 року та постанови АА № 061877 від 11.08.2011 року, яка винесена в межах виконавчого провадження № 26636156 про накладення арешту на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області Савчук О.П. б/н від 17.03.2010 року про накладення арешту на невизначене майно, все нерухоме майно.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теплодарського міського управління юстиції Одеської області Савчук О.П. АА № 061877 від 11.08.2011 року, винесену в рамках виконавчого провадження № 26636156 про накладення арешту на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений 01.07.2025.

Суддя: О.Х. Ширінська