Справа № 127/2-1170/03
Провадження № 2-зз/127/39/25
УХВАЛА

01 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №2-1170/03,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Хейніса О. Г. про скасування заходів забезпечення позову, вжитих відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 24 грудня 1999 року по цивільній справі №2-1170/03.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що дана заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для її повернення без розгляду з огляду на наступне.

Відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову зокрема за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.183 ЦПК України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є спеціальною нормою, яка ставить вимоги до відповідних заяв, скарг, носить імперативний характер та не містить будь-яких виключень, в тому числі право суду на залишення заяви без руху.

При цьому, слід звернути увагу, що законодавець, приймаючи зміни до цієї норми зазначав, що вказані зміни нададуть можливість поліпшити доступ до правосуддя громадян України, можливість забезпечення їх права на своєчасне (враховуючи строки розгляду) та справедливе судове рішення, сприяння дотримання принципу верховенства права, у т.ч. і принципу правової визначеності (пояснювальна записка до вказаного законопроекту).

Практика Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Натомість, як убачається з поданих матеріалів заяви, у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, заявником не надано доказів надіслання (надання) її копії в примірнику іншим учасникам справи, тобто іншій стороні, а надана ним до заяви про скасування заходів забезпечення позову копія заяви в одному примірнику не свідчить про належне виконання вимог вказаного процесуального закону.

Крім того, заявник не надав і саму ухвалу, якою, як вказує заявник, вживалися заходи забезпечення позову в зазначеній справі.

Наразі серед архівних справ така ухвала суду в справі №2-1170/03 відсутня.

За викладених обставин, в разі якщо забезпечення позову дійсно вживалося в межах справи №2-1170/03, у даному випадку є необхідним попереднє вирішення процесуального питання, передбаченого розділом Х ЦПК України щодо відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №2-1170/03 в цій частині для можливості вирішення в його межах інших пов`язаних з ним процесуальних питань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заяву про скасування заходів забезпечення позову слід повернути заявнику без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч.2, 4 ст. 183, 258-261, 353, 354, 447 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі №2-1170/03 повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: