Справа №: 398/2273/25
провадження №: 2-с/398/34/25
УХВАЛА

Іменем України

"30" червня 2025 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, про скасування судового наказу у цивільній справі №398/2273/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2025 року адвокат Ковальова Т.Ю., яка діє від імені та в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ про стягнення з заявника на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованості заспожитий природний газ в сумі 2 507,98 грн та судового збору в сумі 302,80 грн, виданий 08.05.2025 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі №398/2273/25.

В обґрунтування заяви зазначає, що заявник не погоджується із заявленими вимогами стягувача, а отже наявний спір щодо правомірності нарахування суми заборгованості за спожитий природний газ. Так, ОСОБА_1 не є, ні споживачем послуг природного газу по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , ні власником вищезазначеного майна. Власником вказаного будинку була ОСОБА_2 , яка померла ще у 2014 році. Заявник була знайома з ОСОБА_2 , займалась її похованням, але вона не являється спадкоємцем померлої, за вище вказаною адресою не проживає та відповідними послугами стягувача там не користується. Крім того, за період з 2014 року по 2025 рік (включно) жодних вимог про сплату заборгованості за спожитий природний газ ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації та фактичного проживання не отримувала. Про існування заборгованості дізналась лише 22.05.2025 року, коли отримала оскаржуваний судовий наказ від 08.05.2025 року. Отже, за таких обставин вважає вимоги стягувача безпідставними та необґрунтованими належними та допустимими доказами, які б містили безспірний характер, тому судовий наказ від 08.05.2025 року по справі №398/2273/25 підлягає скасуванню.

Також представник заявника просить поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу, посилаючись на те, що про існування судового наказу заявник дізналась лише 22.05.2025 року, коли отримала його засобами поштового зв`язку. 03.06.2025 року заявник звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу, однак ухвалою суду від 04.06.2025 року її заяву було повернуто без розгляду у зв`язку з тим, що вона є неналежно оформленою, її форма і зміст не відповідають вимогам ст.170 ЦПК України. Ухвалу суду від 04.06.2025 року заявник отримала засобами поштового зв`язку 12.06.2025 року та ознайомившись з її змістом звернулась за професійною правничою допомогою до адвоката. Вважає, що строк для подання заяви про скасування судового наказу заявником пропущено з поважних причин.

Враховуючи викладене представник заявника просить поновити строк для подання даної заяви, скасувати судовий наказ та стягнути з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 1000,00 грн та сплачений останньою судовий збір в сумі 121,12грн.

27.06.2025 року від представника стягувача надійшла заява, відповідно до якої просить відмовити заявнику у задоволені вимог про стягнення з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 1000,00 грн та сплачений останньою судовий збір в сумі 121,12 грн, посилаючись на те, що скасування судового наказу не свідчить про необґрунтованість вимог заявника, а лише вказує, що відносно права на стягнення таких коштів між сторонами існує спір, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження і, за змістом частини другої статті 141 ЦПК України, саме за результатами розгляду позову, а не заяви про скасування судового наказу, суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали цивільної справи №398/2273/25 (провадження №2-н/398/936/25), суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний наказ виданий 08.05.2025 року та направлений на адресу боржника. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судовий наказ було отримано ОСОБА_1 22.05.2025 року.

03.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 08.05.2025 року повернути без розгляду, оскільки заява була подана з порушенням п.1, 3 ч.5 ст.170 ЦПК України.

Ухвалу суду 04.06.2025 року ОСОБА_1 було отримано 12.06.2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.06.2025 року між заявником та адвокатом Ковальовою Т.Ю. укладено договір про надання правничої допомоги.

З заявою про скасування судового наказу представник боржника звернулась до суду 26.06.2025 року, тобто в межах строку, визначеного ч. 1 ст. 170 ЦПК України, та подана заява за формою та змістом відповідає вимогам ч. 2-5 ст. 170 ЦПК України, а отже відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Суддею встановлено, що 08.05.2025 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області видано наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ за період з серпня 2022 року по лютий 2025 року на загальну суму 2 507 (дві тисячі п`ятсот сім) гривень 98 копійок та судового збору в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Відповідно до матеріалів справи заборгованість за спожитий природний газ за період з серпня 2022 року по лютий 2025 року на загальну суму 2 507,98 грн, яку стягнуто з заявника за оскаржуваним судовим наказом, виникла за користування послугами стягувача за адресою:АДРЕСА_1 .

Заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, посилаючись на те, що вона не єні споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , ні власником вказаного майна.

Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 28.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.06.2025 року №429672962, власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Вказане свідчить про наявність спору, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

За приписами ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до змісту п.п. 4-2 п. 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про скасування судового наказу ставка судового збору становить 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Заява про видачу судового наказу була подана через підсистему "Електронний суд", судовий збір складає 121,12 грн.

Матеріалами справи підтверджується сплата ОСОБА_1 судового збору за подання заяви про скасування судового наказу у розмірі 121,12 грн, необхідність сплати якого передбачена пунктом 1 частини 5 статті 170 ЦПК України.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником заявника додано Договір про надання правової допомоги від 25.06.2025 р., укладеного між адвокатом Ковальовою Тетяною Юріївною та ОСОБА_1 , детальним описом робіт (надання послуг), до яких входить: підготовка та аналіз документів, складання заяви про скасування наказу - 600 грн.; представництво інтересів в суді та контроль справи 400 грн. Також надана квитанція до прибуткового касового ордера №06-25 від 25.06.2025 року про оплату послуг адвоката на суму 1 000,00 грн.

ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору.

Разом з тим, регулювання судових витрат належить до розд. I «Загальнi положення» ЦПК, а тому поширюється на всi категорії цивiльних справ, у тому числi на наказне провадження.

Виходячи з цього можна зробити висновок про те, що в наказному провадженні витрати на сплату судового збору та правову допомогу за умови достатньої обґрунтованості їх розміру, повинні стягуватися з боржника або кредитора в залежності від наслідків розгляду справи.

Суд вважає, що понесення боржником витрат на заперечення проти судового наказу є складовою судового захисту. Відмова у стягненні таких витрат, суперечитиме встановленому у ст. 10 ЦПК принципу верховенства права, та фактично позбавлятиме боржника можливості компенсувати такі витрати.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з боржника на користь стягувача судовий збір у розмірі 121,12 грн.

Окрім того, з урахуванням переліку наданих послуг адвокатом, а саме аналізу документів та складання заяви про скасування наказу, що становить 600 грн, а також розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст. 171 ЦПК України не пізніше двох днів після її подання та одноособово судом, отже послуги адвоката з представництва інтересів в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області у розмірі 400 грн не надавались, тому суд вважає необхідним зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 600 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 170, 171, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, про скасування судового наказу у цивільній справі №398/2273/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, задоволити.

Скасувати судовий наказ №398/2273/25 (провадження 2-н/398/936/25) від 08.05.2025 року, виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять одна) гривня 12 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 600 (шістсот) гривень 00 копійок.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Я.М. ПОДОЛЯК