Справа № 465/5200/22 Головуючий у 1 інстанції: Величко О. В.
Провадження № 22-ц/811/381/25 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В:

08.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, в якому просив визнати дії П`ятої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області щодо невидачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину неправомірними, а також визнати дії П`ятої Львівської Державної нотаріальної контори Львівської області щодо неповідомлення невстановленій особі про пропуск строку для прийняття спадщини неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 70 років помер його батько - ОСОБА_3 . Ним було виконано всі необхідні дії щодо поховання батька. Всю допомогу в цьому йому надавала лише дружина ОСОБА_4 . При похованні були присутні тільки він і його дружина. 11.12.2021 року Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного регіонального управління Міністерства юстиції України склав актовий запис № 1761 та видав йому свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . На день смерті його батько був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Зазначив, що крім нього інших спадкоємців за законом щодо майна ОСОБА_3 немає. 29.03.2022 року він подав у П`яту Львівську державну нотаріальну контору Львівської області заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька, а 23.06.2022 року - заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, замість того, щоб виконати його законні вимоги, нотаріусом надіслано на його адресу повідомлення П`ятої Львівської державної нотаріальної контори № 692/01-16 від 28.06.2022 року, в якому з покликання на колізійну норму Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» щодо перебігу строку для прийняття спадщини процитовано норми статей 1220, 1270 та 1298 ЦК України. Зазначав, що станом на 28.06.2022 року п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 164 (із відповідними змінами) було викладено у наступній редакції: «…установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Однак, зазначена постанова Кабінету Міністрів України є такою, що суперечить положенням ст.ст. 1270, 1298 ЦК України стосовно визначення шестимісячного строку для прийняття спадщини, ст. 92 Конституції України, а відтак є нікчемною та не відповідає принципу правової визначеності. Вважає, що відповідач - П`ята Львівська державна нотаріальна контора не виконала вимоги закону, що регулюють спадкові правовідносини, та безпідставно не видала йому свідоцтво про право на спадщину, оскільки він у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, подав заяву про прийняття спадщини, та в силу закону є таким, що прийняв спадщину. 08.09.2022 року засобами поштового зв`язку ним отримано повідомлення П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, у якому зазначено, що 30.08.2022 року невідома йому особа, з порушенням строків прийняття спадщини, встановлених статтею 1270 ЦК України, подала заяву за вхідним № 1125 про прийняття спадщини за заповітом. Вважає, що приймаючи таку заяву нотаріус діяла неправомірно, оскільки не роз`яснила цій особі, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, визначений статтею 1270 ЦК України.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1984 гривні 80 коп.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір про право щодо спадкування, адже він прийняв спадщину в порядку встановленому законом, а ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини з пропуском строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України. Залучення ОСОБА_2 до участі в справі в якості третьої особи вважає помилковим, оскільки за аналогічних обставин у справі № 175/1404/19 суд першої інстанції своєю ухвалою залучив третю особу, а Верховний Суд постановою від 21 червня 2023 року цю увалу скасував. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що оскаржуючи дії нотаріальної контори, він має намір усунути від спадкування особу, яка не прийняла спадщину та визнати своє право на спадкування. Визнаючи дії нотаріуса неправомірними щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, він якраз і зможе захистити своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину, як особа, яка у шестимісячний строк вчинила усі передбачені законом дії по прийняттю спадщини.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності ; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням ; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників; в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії . На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1761 (свідоцтво про смерть від 11.12.2021 року серії НОМЕР_1 ).

29.03.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Львівської держаної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , на підставі якої заведено спадкову справу №173/2022.

23.06.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до П`ятої Львівської держаної нотаріальної контори Львівської області з завою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину стосовно всього майна, що належало на час смерті його батьку - ОСОБА_3 .

Згідно відповіді П`ятої Львівської держаної нотаріальної контори Львівської області № 692/01-16 від 28.06.2022 року на заяву позивача від 23.06.2022 року за вх. № 464/02-14 про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований до дня смерті за адресою АДРЕСА_1 , П`ята Львівська державна нотаріальна контора Львівської області повідомила, що заява позивача долучена до матеріалів спадкової справи № 173/2022.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №173/2022, 11.05.2006 року ОСОБА_3 оформив заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось і все те, що буде належати йому на день смерті, заповів своїй дружині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказаний заповіт 11.05.2006 року посвідчено державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори Ясинською Н.М. із реєстрацією такого в реєстрі за №956.

Разом з тим, у спадковій справі № 173/2022 відсутня відмова держаного нотаріуса Ясинської Н.М. у вчиненні нотаріальної дії. Натомість, у такій наявна копія відповіді нотаріуса на заяву позивача від 23.06.2022 року за вх. № 464/02-14 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований до дня смерті за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що зі змісту позовних вимог та матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою - ОСОБА_2 фактично існує спір про право на спадкування після смерті ОСОБА_3 , оскільки такі претендують на спадкове майно, як спадкоємці за законом та заповітом. При цьому, позивач не залучив ОСОБА_2 до участі у справі в якості відповідача, попри те, що таке право йому роз`яснювалось судом. Ініціюючи даний спір, позивач намагається спонукати нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого батька - ОСОБА_3 та водночас з метою усунення від спадкування роз`яснити іншому спадкоємцю, як зазначає позивач "невстановленій особі" - ОСОБА_2 , яка також звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, про пропуск нею строку на прийняття спадщини. Крім того, обраний позивачем спосіб захисту його права на спадкування після смерті батька ОСОБА_3 є неефективним, оскільки саме по собі визнання неправомірними дій нотаріуса, що полягають у відмові видати свідоцтво про право на спадщину в цілому не забезпечує права позивача на спадкування, а зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію, зокрема видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в цілому, виходить за межі повноважень суду.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такі відповідають матеріалам справи, зібраним у справі доказам та правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах Верховного Суду від 16.03.2023 року у справі № 129/2399/19 і від 17.03.2021 року у справі № 761/36415/18, провадження № 61-15155св20.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 27 червня 2025 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268,ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 28 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 27 червня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра