Справа № 362/2576/25
Провадження № 2/362/2230/25
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2025 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Неділько А.С.,

за участю представника позивача адвоката Іванюка Р.В.,

представника відповідача Мельниченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агрогруп» про витребування майна та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є власником двох земельних ділянок:

-площею 1.000 гектара, кадастровий номер :02:019:0007, для ведення особистого селянського господарства;

-площею 0.2500 гектара, кадастровий номер :02:019:0002, для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд,

які розташовані в селі Рославичі Васильківського району Київської області.

Посилаючись на ту обставину, що належна відповідачу ТОВ «Капітал-Агрогруп» земельна ділянка площею 1,8171 гектарів, кадастровий номер :05:019:0155, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області накладається на обидві земельні ділянки позивача, останній просить:

-витребувати на його користь з чужого незаконного володіння ТОВ «Капітал Агрогруп» земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0007, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площа 1,0000 га;

- витребувати на його користь з чужого незаконного володіння ТОВ «Капітал Агрогруп» земельну ділянку з кадастровим номером :02:019:0002, цільове призначення для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, площа 0,2500 га;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області скасувати запис в Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0007, внесений державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області 22.11.2024 року;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області скасувати запис в Поземельній книзі, відкритій на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0008, внесений державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області 22.11.2024 року (а.с. 34 49).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в м. Києві в судовому засіданні заперечила позовні вимоги та просила відмовити в їх задоволенні, посилаючись на невірно обраний позивачем спосіб захисту свого права.

Також, представником відповідача Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області подано відзив на позов (а.с. 214 218).

Враховуючи, що судову повістку про виклик, разом із копією ухвали про відкриття провадження та примірником позовної заяви з додатками, які було надіслано відповідачу ТОВ «Капітал-Агрогруп» за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуто до суду без вручення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином (а.с. 240, 242).

Оскільки відповідач ТОВ «Капітал-Агрогруп», який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку вручення судових повісток, передбаченому статтями 128 і 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не повідомив суду про причини неприбуття свого представника, суд розглянув справу у відсутності його представника.

Вислухавши вступне слово представників сторін та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд встановив такі обставини та приходить до наступних висновків.

На підставі рішення Рославичівської сільської ради № 394 від 18 листопада 2004 року позивач є власником земельної ділянки площею 1,000 гектара для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:019:0007, розташованої в селі Рославичі Васильківського району Київської області, про що 17 березня 2005 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 300314/45748 (а.с. 50 51, 54 55).

Також, на підставі рішення Рославичівської сільської ради № 394 від 18 листопада 2004 року позивач є власником земельної ділянки площею 2,2500 гектара для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:019:0002, розташованої в селі Рославичі Васильківського району Київської області, про що 17 березня 2005 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 300314/45747 (а.с. 52 53, 54 55).

При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Рославичі територіально розташоване в адміністративних межах Феодосіївської сільської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Після виготовлення технічної документації на власні дві земельні ділянки позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора із відповідними заявами про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Натомість, рішенням державного реєстратора № РВ-024 від 03.04.2024 року, позивачу було відмовлено у задоволенні даної заяви з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин меж земельної ділянки яку передбачається зареєструвати із земельною ділянкою :05:019:0155 (площа співпадає на 100 (накладка)) (а.с. 113).

Також, рішенням державного реєстратора № РВ-024 від 06.04.2024 року, позивачу було відмовлено у задоволенні даної заяви з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин меж земельної ділянки яку передбачається зареєструвати із земельною ділянкою :05:019:0155 (площа співпадає на 91,8952) (а.с. 108).

Також, рішенням державного реєстратора № РВ-024 від 03.07.2024 року, позивачу було відмовлено у задоволенні даної заяви з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, а саме перетин меж земельної ділянки яку передбачається зареєструвати із земельною ділянкою :05:019:0155 (площа співпадає на 100; п. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр») (а.с. 118).

Також, рішенням державного реєстратора № РВ-024 від 16.07.2024 року, позивачу було відмовлено у задоволенні даної заяви з підстав розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с. 123).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2024 року, відповідачу ТОВ «Капітал-Агрогруп» на праві власності належить земельна ділянка площею 1,8171 гектарів, кадастровий номер :05:019:0155 для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 175).

За змістом позову, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на необхідність витребування належних йому на праві власності двох земельних ділянок із незаконного володіння відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» на підставі та за правилами статей 387 і 388 ЦК України.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до норми частини першої статті 387 ЦПК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із нормами частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Норма частини четвертої статті 388 ЦК України визначає: якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Серед іншого, суд звертає увагу на таке.

Володіння нерухомим майном може бути підтверджене фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (пункт 43 постанови ВП ВС від 04.07.2018 року по справі № 653/1096/16-ц).

У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). (пункт 114 постанови ВП ВС від 14.11.2018 року по справі № 183/1617/16).

Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.13 постанови ВП ВС від 19.01.2021 року по справі № 916/1415/19).

Суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності). (пункт 62 постанови ВП ВС від 23.11.2021 року по справі № 359/3373/16-ц).

Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. (постанова ВП ВС від 13.07.2022 року по справі № 199/8324/19).

Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України). (пункт 38 постанови ВП ВС, 06.07.2022 року по справі № 914/2618/16).

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Тобто, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Для витребування майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав. (пункти 10.7-10.10 постанови ВП ВС від 30.06.2020 року по справі № 19/028-10/13).

Отже, судове рішення про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно виключно у разі, якщо право власності на це майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

При цьому позивач не позбавлений права звернутись до актуального володільця спірного майна з позовом про його витребування. (пункти 10.28-10.31 постанови ВП ВС від 30.06.2020 року по справі № 19/028-10/13).

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою належним способом захисту є віндикаційний позов (стаття 387 ЦК України). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. (пункти 98-102 постанови ВП ВС від 16.02.2021 року по справі № 910/2861/18).

Проте, як достовірно встановлено судом під час розгляду даної справи в судовому засіданні, обидві земельні ділянки:

- площею 1,000 гектара для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:019:0007;

- площею 2,2500 гектара для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:019:0002, розташовані в селі Рославичі Васильківського району Київської області, ніколи не вибували із правомірного і законного володіння на праві власності позивача та ніколи за будь-яких обставин не переходили у власність чи титульне володіння відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп».

Тобто, відповідач ТОВ «Капітал-Агрогруп» ані на законних, ані на незаконних підставах не має у своєму володінні земельних ділянок позивача.

Як наслідок, відсутні правові підстави для їх витребування від відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» на підставі та за правилами статей 387 і 388 ЦК України, як просить позивач за змістом позовних вимог (пункти перший і другий прохальної частин позову).

При цьому, слід вважати помилковими посилання позивача за змістом позову на витребування саме частини земельної ділянки, що накладається, оскільки вказаний спосіб захисту прав описано і застосовано в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року по справі № 446/478/19 відносно земель АТ «Укрзалізниця».

Однак, у даній цивільній справі відсутній спір стосовно земель АТ «Укрзалізниця».

Серед іншого, суду не надано відомостей про власників земельних ділянок з кадастровими номерами :01:049:0007 і :01:049:0008 (стосовно пунктів третього і четвертого прохальної частини позову).

Одночасно, обов`язково слід врахувати норми пункту 4 розділу VII Закону України «Про Державний земельний кадастр, відповідно до яких у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру.

Тобто, факт накладення земельних ділянок позивача і відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» не є достатньою підставою для скасування будь-яких записів про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та скасування інших записів щодо них, оскільки можливі недоліки чи порушення фактичного землекористування земельними ділянками (що слід встановлювати експертним шляхом), а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, необхідно усувати відповідним впорядкуванням фактичного землекористування в натурі на місцевості.

Як наслідок, позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, оскільки такі права та інтереси можливо відновити шляхом усунення накладення обох земельних ділянок позивача і відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» через відповідні землевпорядкувальні роботи.

Про зазначені обставини також вказано у рекомендаціях рішення державного реєстратора № РВ-024 від 16.07.2024 року, за якими для усунення перетинів меж земельних ділянок (накладок) рекомендовано привести у відповідність координати поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки в оригіналі документації із землеустрою та електронному документі із врахуванням зазначених зауважень; в разі невірного місця розташування ділянки (ок), які спричиняють накладення меж привести у відповідність їх місце розташування у спосіб визначений чинним законодавством (а.с. 123).

Крім того, за змістом доданих до позову документів вбачається, що внаслідок виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0155 відбулося перенесення земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0155 з території Іванковичівської сільської ради на територію Рославичівської сільської ради на місце земельних ділянок з кадастровими номерами :02:019:0007 і :02:019:0002 які перебувають у власності ОСОБА_1 (а.с. 60, 136 141).

Таким чином, права позивача може бути поновлено шляхом перевірки, виявлення порушень та приведення фактичного землекористування земельною ділянкою відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» у відповідність із вимогами земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Однак, позивач не заявив інших позовних вимог.

Отже, під час розгляду справи необхідно було дослідити та встановити обставини утворення, розташування на місцевості та фактичного землекористування земельними ділянками з кадастровими номерами :05:019:0155 (власник ТОВ «Капітал-Агрогруп»), :02:019:0007 і :02:019:0002 (власник ОСОБА_1 ), у тому числі й на предмет їх накладення і перетину.

Зокрема, пунктом 6 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, визначено такий вид експертизи як: земельно-технічна експертиза, основними завданнями якої є:

-визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);

-визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки.

При цьому, пункт 6.1.1. закріплює орієнтовний перелік вирішуваних питань вказаної експертизи:

Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?

Одночасно, за приписами пункту 6.1.2. зазначені питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних.

6.1.3. Для вирішення питань земельно-технічної експертизи експерту необхідно надати оригінали або завірені якісні копії відповідної правовстановлювальної та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку. У разі неможливості експертом самостійно виконати топографо-геодезичні роботи результати таких робіт повинні бути надані на дослідження органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Однак, під час розгляду справи позивач не ініціював дій для перевірки, виявлення порушень та приведення фактичного землекористування земельною ділянкою відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп» у відповідність із вимогами земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування (наприклад, заявивши клопотання про проведення земельно-технічної експертизи земельної ділянки відповідача ТОВ «Капітал-Агрогруп»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і безпідставним та не підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові, усі судові витрати, в тому числі й у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 106, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агрогруп» про витребування майна та зобов`язання вчинити дії.

Скасувати застосовані ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2025 року заходи забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на належну Товариству з обмеженою відповідальністю «Капітал-Агрогруп» земельну ділянку площею 1,8171 гектарів, кадастровий номер :05:019:0155 для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Дата складення повного судового рішення 01 липня 2025 року.