Справа № 148/267/25
Провадження №2/148/299/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Семенової М.О.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором, за участі: представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Сікорської І.С., -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 07.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та відповідачкою був укладений договір позики № 7535141, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці позику у розмірі 8000 грн, процентна ставка (базова) в день 1,99 % (фіксована).

Також, 24.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 101992888, згідно з умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 3700 грн, проценти за користування кредитом 1295 грн, які нараховуються за ставкою 2.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; позичальник може збільшити строк користування кредитом, шляхом продовження користуванням кредитними коштами після завершення строку кредитування, який не може перевищувати 60 днів загалом. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування, загальний період пролонгації на стандартних умовах перевищить 60, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних умовах 60 днів.

У подальшому, 30.12.2021 укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75351411.

Також, 10.01.2023 укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75351411.

Крім того, 29.12.2021 укладено договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101992888.

Також, 10.01.2023 укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 101992888.

Заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 75351411 від 07.08.2021 становить 21288,33 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредитом); 13017,85 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 233,66 грн інфляційні збитки; 36,82 грн нараховані 3% річних.

Також, заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 101992888 від 24.08.2021 становить 17009,79 грн, з яких: 3084 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредитом); 13925,79 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Загальний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за договорами №75351411 від 07.08.2021 та № 101992888 від 24.08.2021 становить 38298,12 грн, у зв`язку з чим, представник позивача просить стягнути вищезазначену заборгованість за договорами, понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 13000 грн.

Від представника відповідачки адвоката Сікорської І.С. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідачка позовних вимог не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне.

В матеріалах справи відсутній договір № 101992888 від 24.08.2021, підписаний відповідачкою за допомогою одноразового цифрового підпису, оскільки, у справі наявна лише роздруківка договору, не підписана ні власноручним ні цифровим підписом, тому представник відповідачки вважає, що докази укладення кредитного договору відповідачкою взагалі відсутні.

Крім того, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, зокрема копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, тощо, на підтвердження перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів.

Також, представник відповідача вказує, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не довів заявлених позовних вимог, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком, передбаченим статтями 12, 13, 81 ЦПК України, а саме:

- на підтвердження наявності у відповідача заборгованості до позовної заяви надано розрахунки заборгованості, які містять лише загальну вартість несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків;

- квитанції про сплату ТОВ «ФК Елаєнс» та ТОВ «ФК «Фінекспрес» не є доказами видачі кредитних коштів, оскільки не містять реквізитів отримувача, його ПІБ та номеру картки, відповідно роздруківка не є доказом видачі грошових коштів по кредиту;

- з наданих позивачем додатків до позовної заяви, неможливо встановити отримання відповідачем від кредитодавця кредитних коштів, дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів, тощо.

Також, представник відповідача зазначає, що заборгованості за кредитом, які встановлені позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є відображенням виключно односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум, внаслідок чого не можуть слугувати доказами безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача з огляду на їх неналежність та не допустимість.

Відсотки за користування кредитними коштами, нараховані ТОВ «Коллект Центр» поза межами строку кредитування не підлягають стягненню.

Згідно п. 2.3 договору № 75351411 проценти за користування кредитом: нараховуються за ставкою 1,99 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, згідно п. 2.2 строк кредиту 30 днів, тому представник відповідача вважає, що сума процентів по договору становить 4776 грн (8000,00 х 1,99 = 159,20; 159,20 х 30 = 4776 грн).

Відповідно до п. 1.5.2 договору № 101992888, проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 2,5 % відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, та представник відповідача вважає, що сума процентів по договору становить 1295 грн (3700,00 х 2,5 = 92,50; 92,50 х 14 = 1295 грн. - сума процентів по договору, нарахована за строк кредитування.

З урахуванням наведеного, представник відповідача зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають, а також, не підлягають до стягнення нараховані позивачем 233,66 грн. втрат від інфляції та 36,82 грн. 3 % річних, з огляду на приписи п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

Крім того, представник відповідача зазначає, що є необгрунтованою вимога позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 13000,00 грн., оскільки категорія справи про стягнення заборгованості є нескладною та є типовою.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка мотивована наступним.

З приводу укладення договорів, представник позивача зазначає, що відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти.

Факт ідентифікація відповідача підтверджується Довідкою про ідентифікацію, згідно даної довідки на номер телефону відповідача направлявся одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір.

Крім того, ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Також, кредитні договори, укладені з різними компаніями, містять ідентичні дані відповідача, які також зазначені у відзиві на позовну заяву.

Також, щодо твердження представника відповідача, щодо роздруківки договору, який не підписаний ні власноручним ні цифровим підписом, представник позивача зазначає, що Верховний Суд у справі №524/5556/19 від 12.01.2021, дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами». Тому, представник позивача вказує, що надання таких кредитних договорів є законним.

Щодо перерахування коштів відповідачці, представник позивача зазначає, що на виконання умов укладеного договору № 101992888 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3 700 грн., та враховуючи, що ТОВ «Мілоан» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ ФК «Елаєнс» на підставі укладеного між сторонами договору. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК «Елаєнс» (торгова марка - Fondy), відповідно до якого, 24.08.2021 перераховано грошові кошти у розмірі 3 700 грн на картку № НОМЕР_1 , призначення: кошти згідно договору № 101992888.

На виконання умов укладеного договору №75351411 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 8 000 грн. Враховуючи, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» також не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» на підставі укладеного між сторонами договору.

Дана обставина підтверджується листом ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», відповідно до якого 07.08.2021 здійснено переказ грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить позичальнику.

Крім того, представник позивача наголошує, що відповідач тривалий час частково погашала заборгованість по обох кредитах, що свідчить про визнання факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування.

Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії".

Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає, при цьому позивач зазначає, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили.

З приводу нарахування відсотків представник позивача зазначає наступне.

Щодо договору №75351411 від 07.08.2021: сума позики 8 000 грн., строк позики 30 днів, знижена процентна ставка - 1,99%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день становить 2,70 %. Відповідно до п.4 Договору Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та погашення, на залишок Позики та, у випадку дострокового її повернення, підлягають відповідному перерахунку.

Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. п. 4.2 договору позики). Також, відповідач погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п. п. 4.2 договору позики).

До матеріалів справи додано Правила в редакції від 11.02.2021. Відповідно до п.6.5 Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) нараховуються проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів.

Також, згідно п. 7.1 Правил позичальник має право продовжити строк користування позикою (далі - Пролонгація). За продовження строку користування позикою, позичальник сплачує товариству проценти на умовах, обраних позичальником для здійснення певного виду пролонгації. Пунктом 7.5. Правил передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою необмежену кількість разів.

Представник позивача вказує, що умовами договору та Правилами, передбачено нарахування відсотків за фактичний строк користування позикою поза межами 30-денного (пільгового) строку користування позикою та з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка тривалий час здійснювала оплату відсотків та продовжувала строк кредитування на пільгових умовах, за який їй нараховувались відсотки за пільговою процентною ставкою.

Після 14.08.2021 відповідачка припинила здійснювати оплати, тому нараховано заборгованість протягом 90-денного періоду за відсотковою ставкою на прострочену позику, отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку, визначеного та погодженого сторонами Договору.

Щодо договору №101992888 від 24.08.2021, представник позивача зазначає, що відповідно до п. 2.2.2 Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 Договору. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця.

Відповідно до п. 2.3.2 Договору, є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальних обставини щодо якої невідомо настане вона чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка (і) полягає (ють) у наступному: а) здійснені платежу(ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п. 2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п. 1.3, п. 2.3.1.1, п. 2.3.1.2 Договору.

Таким чином, сторонами погоджено, строк користування кредитом продовжується у разі наявності непогашеної заборгованості, а таке продовження не потребує додаткових дій ні від Кредитора, ні від Позичальника.

Представник позивача зазначає, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка неодноразово продовжувала строк кредитування на підставі п. 2.3.2 а) Договору шляхом сплати відповідних сум, а також, що строк кредитування автоматично продовжувався у зв`язку із наявною заборгованістю на підставі п. 2.3.2 б) Договору.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача, представник позивача зазначає, що відповідачка не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідачки у судовому засіданні зазначала, що відповідачка позовні вимоги не визнає та просить в їх задоволенні відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 07.08.2021 украдено Договір позики № 75351411, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а.с. зв. 8).

Згідно умов договору ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п.1 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору сума позики складає 8000 грн.; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка (базова)/день 1,99% (фіксована); дата надання позики 07.08.2021; дата повернення позики 06.09.2021; знижена процентна ставка/день становить 1,99%; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день становить 2,70%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 29653,85%; орієнтовна загальна вартість позики 12776 грн.

Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4 Договору).

Пунктами 5.1, 5.2 Договору встановлено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін на наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.

Відповідно до п. 12 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000004059/ТНПП від 17.12.2024., останнім відповідно до умов договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», 07.08.2021 здійснено переказ грошових коштів в сумі 8000 грн. на картку № НОМЕР_1 . Номер платежу 4df6b669-eb6a-48b7-aa54-767ablcf5870 (а.с. зв. 39).

Між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено 30.12.2021 договір факторингу №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 42-44).

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №30-12/2021 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за договором № 7535141 від 07.08.2021, де позичальником є ОСОБА_1 , сума заборгованості за тілом 8000 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 13017,85 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. зв. б. 45-47).

У подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Коллект Центр» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Вердикт Капітал» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а.с. 55-57).

Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за договором № 75351411 від 07.08.2021 позичальником за яким є ОСОБА_1 сума заборгованості за тілом 8000 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 13017,85 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 270,48 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України (а.с. 61).

Між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 24.08.2021 був укладений договір про споживчий кредит № 101992888 (а.с. 9-13).

Загальний розмір кредиту становить 3700 грн, кредит надається на 14 днів з 24.08.2021. Термін повернення кредиту та сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 07.09.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 1998 грн в грошовому виразі та 7,743,325.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 5698 грн.

Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору.

Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Комісія за надання кредиту: 703 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1295 грн, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 24.08.2021 надсилався на номер вказаний у анкеті заяві одноразовий ідентифікатор V77634 (а.с. 22).

Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», на підставі договору №40484607_26/10/18-2 про надання послуг з переказу грошових коштів, укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Елаєнс», номер в системі FONDY: 436895858, номер операції ea94b5b0-460f-4608-a261-180b5d9fe6c9_03964397 від 24.08.2021, призначення платежу 101992888, сума платежу 3700 грн (а.с. зв. б. 22).

Між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 29.12.2021 укладений договір факторингу №29-12/2021-45, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 101992888 від 24.08.2021, що укладався між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 49-51).

У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальника відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про споживчий кредит № 101992888 від 24.08.2021, що укладались між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 (а.с. 55-57).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 за договором про споживчий кредит №101992888 від 24.08.2021 ОСОБА_1 має заборгованість яка складає 17009,79 грн: 3084 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13925,79 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками (а.с. 68).

Крім того, на виконання ухвали суду від 25.04.2025, АТ «Укрсиббанк» надано інформацію, що на ім`я ОСОБА_1 випущено карту № НОМЕР_2 , фінансовим номером є НОМЕР_3 (а.с. 143).

Також, надано виписку про рух коштів по рахунку відповідача (а.с. 144-146).

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 75351411 від 07.08.2021 та №101992888 від 24.08.2021.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що первісні кредитори виконали свій обов`язок та перерахувати грошові кошти, на рахунок відповідачки, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с. 144-146), однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів», ТОВ «Мілоан», у подальшому ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ «Коллект Центр» грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договорів.

Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитами, відповідачка порушує зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами.

З огляду на встановлені обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки заборгованості за кредитними договорами: № 75351411 від 07.08.2021 становить 21288,33 грн, з яких: 8000 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредитом); 13017,85 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 233,66 грн інфляційні збитки; 36,82 грн нараховані 3% річних; за кредитом за договором № 101992888 від 24.08.2021 становить 17009,79 грн, з яких: 3084 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредитом); 13925,79 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Загальний розмір заборгованості становить 38 298,12 грн.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, враховуючи те, що відповідачка та її представник не скористалися своїми процесуальними правами та будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів у відзиві та на спростування позиції представника позивача до суду чи контррозрахунку не надали, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч. 3ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 в справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість та кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд повинен оцінити витрати сторони у справі на оплату правничої допомоги у сукупності з критеріями, на які звертає увагу Європейський суд з прав людини, ураховуючи реальні обставини їх понесення та необхідності таких трат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021 в справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 в справі №317/1209/19, від 03.02.2021 у справі № 554/2586/ 16-ц.

Згідно матеріалів справи, позивач в підтвердження витрат на правничу допомогу надав: договір про надання правничої допомоги № 02-09/2024-7 від 02.09.2024 (а.с. 74, 75), заявку на надання юридичної допомоги № 16 від 02.12.2024, на загальну суму 13000 грн (а.с. 78), витяг з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 (а.с. 79).

Надаючи оцінку наданим доказам суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 5000 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 599, 610-612, 625, 629, 1048 -1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження якого: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133, , заборгованість за договорами № 75351411 від 07.08.2021, в розмірі 21288,33 грн, з яких: 8000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13017,85 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 233,66 грн інфляційні збитки; 36,82 грн - 3% річних; та № 101992888 від 24.08.2021, в розмірі 17009,79 грн, з яких: 3084 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13925,79 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Загальний розмір заборгованості складає 38298,12 грн (тридцять вісім тисяч двісті дев`яносто вісім гривень дванадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», місцезнаходження якого: вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133, , судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн(дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок), а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.06.2025.

Суддя: