УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа № 507/585/24

провадження № 61-7808ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про визнання незаконним рішень і дій органів державної влади, стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів державної влади, стягнення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

в частині вимог до Держави Україна в особі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області: визнати незаконним заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року по справі № 484/5710/19, що скасовано ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2021 року по справі № 484/5710/19; визнати незаконним виконавчий лист, виданий 13 серпня 2020 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 484/5710/19, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «МЕГАБАНК» заборгованості в розмірі 40 378,58 грн, що ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2023 року по справі № 484/5710/19, скасованою постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 червня 2023 року з ухваленням нового рішення, - визнано таким, що не підлягає виконанню. В частині вимог до Держави Україна в особі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, Миколаївського апеляційного суду, Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) визнати незаконним стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором № 61-005-170-К від 23.06.2017 та судових витрат в загальному розмірі 40 378,58 грн. В частині вимог до Держави Україна в особі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) визнати незаконним стягнення з ОСОБА_1 на користь держави Україна витрат виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 в загальному розмірі 4 357,85 грн. Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог.

Ухвалою Любашівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2024 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року, провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 в частині вимог до Держави Україна, в особі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, Миколаївського апеляційного суду про визнання незаконним рішень і дій органів державної влади закрито.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Безпосередньо у касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що копію повного тексту судового рішення отримано 16 травня 2025 року, на підтвердження чого надає відповідні докази.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи наведені заявником обставини, та надані на їх підтвердження докази, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що закриваючи провадження у справі, суди дійшли помилкового висновку про нібито оскарження ОСОБА_1 процесуальних рішень та дій Первомайського районного суду Миколаївської області та Миколаївського апеляційного суду у справі № 484/5710/19.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Матеріали справи № 507/585/24 витребувано ухвалою від 01 липня 2025 року.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Державної казначейської служби України про визнання незаконним рішень і дій органів державної влади, стягнення матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів державної влади, стягнення безпідставно набутого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Любашівського районного суду Одеської області від 01 серпня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 травня 2025 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков
Р. А. Лідовець
Д. Д. Луспеник