Справа № 449/876/25
У Х В А Л А

Іменем України

"01" липня 2025 р. м.Перемишляни

суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Гуняк О.Я. розглянувши заяву про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

звернулася із заявою про забезпечення позову.

Просили накласти арешт на:

-будинок АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви покликається на те, що в провадженні Перемишлянського районного суду Львівської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Вважає, що задля забезпечення можливості виконання рішення суду в майбутньому необхідно накласти арешт на нерухоме майно відповідача, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Звертає увагу суду на те, що сума заборгованості, яку просять стягнути з відповідача є досить великою, становить: 6 474,55 доларів США. Вважає,що наявність арешту майна посприяє в майбутньому швидкому та оперативному виконанні рішення суду виконавчою службою. Натомість, рішення суду буде виконуватися або дуже довго, або взагалі ризикує бути невиконаним у разі відчуження майна відповідачем та відсутності у нього будь-яких заходів.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

В поданій до суду заяві про забезпечення позову відсутні відомості щодо належності житлового будинку АДРЕСА_1 на праві власності ОСОБА_3 . Так, до матеріалів заяви не додано жодного додатків, документів, які б свідчили про наявність зазначеного житлового будинку на праві власності ОСОБА_3 на час розгляду судом заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Позивач у заяві про забезпечення позову не вказує на докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. А лише, посилається на те що відчуження об`єкта нерухомого майна особою до якої заявлено позов про стягнення боргу за договором позики може призведе до тривалого виконання судового рішення, або несе ризики бути невиконаним.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Направити копію ухвали заявнику для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гуняк О.Я.