Суддя Попова В. О.
Справа № 644/1160/24
Провадження № 2/644/597/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

У С Т А Н О В И В:

Позивачка в особі представника адвоката Сагайдак Е.С., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1172223 від 15.02.2024, звернулась через підсистему «Електронний суд» до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з АТ «Страхова компанія «Мега- Гарант» на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 127 400 грн; стягнути з ОСОБА_2 на її користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 72 217 грн 50 коп. та моральної шкоди у розмірі 573 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 березня 2020 року близько 08 год 55 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ-211140 реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті проспекту Московського та вулиці Архітектора Альошина, водій ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку, проявив необачність, перед початком здійснення маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечно та створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю Citroen C4 Cactus р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася у зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-14/346-А/20 від 03.06.2020 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у виді ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця вправо, закритого перелому ІІІ п`ясної кістки лівої кісті. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №7/883СЕ-20 від 24.06.2020 в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.6 правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної події. Даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000427 від 14.04.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України. 30 червня 2020 року ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 28 липня 2023 року ухвалою Київського районного суду м. Полтави по справі №644/5832/20 було звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження №00427 від 14.04.2020 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_1 був залишений без розгляду у зв`язку із закриттям кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. Власником автомобіля Citroen C4 Cactus р.н. НОМЕР_2 на момент ДТП була ОСОБА_1 . Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №11362 від 26.06.2020 матеріальний збиток завданого власнику автомобіля Citroen C4 Cactus р.н. НОМЕР_2 складає 306 086 грн 68 коп. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у АТ Страхова компанія МЕГА-ГАРАНТ за полісом №АО/2541682 від 09.01.2020. Ліміт страхової виплати за шкоду заподіяну майну, відповідно до даного полісу складає 130 000 грн. Позивачка звернулась до відповідача № 1 з заявою про страхове відшкодування, надала необхідні документи, автомобіль Citroen C4 Cactus р.н. НОМЕР_2 для огляду працівникам та експертам відповідача №1 для визначення розміру завданої шкоди. Відповідно до відповіді наданої відповідачем №1 від 01.09.2020 №01-09/4 на даний час розгляд страхової справи зупинений та подія ДТП не визнана страховим випадком. Тобто на даний час здійснюється ухилення відповідача №1 від відшкодування шкоди в межах страхового ліміту. На підставі викладеного з відповідача №1 підлягає стягнення майнової шкоди у розмірі 127 400 грн з вирахування франшизи у розмірі 2600 грн у межах страхового ліміту. Відповідно до висновку експерта №6М від 23.07.2021 за результатами проведення автотоварознавчого дослідження: вартість автомобіля Citroen C4 Cactus р.н. НОМЕР_2 після ДТП, яке мало місце 04.03.2020 складає 106 472 грн 18 коп. З відповідача №2 підлягає відшкодування майнової шкоди з урахуванням частки, яка підлягає відшкодування відповідачем №1, у розмірі 72 214 грн 50 коп. (306086,68-127400- 106472,18=72214,5). Крім того, у позові зазначено, що позивачу заподіяна і моральна шкода, яка також має бути відшкодована відповідачем №2. Мотивуючи розмір моральної шкоди у позові зазначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які зазнала позивачка у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. У зв`язку з отриманими травмами вона не могла жити нормальним, повноцінним життям, відвідувати парки, розважальні заходи. Досить тривалий час вона відчувала болісні відчуття від отриманого перелому та підвивиху. Їй було важко задовольняти фізіологічні потреби такі як сон, вживання їжі, тощо, бо пошкодженою рукою вона нічого не могла робити, а пошкодження шиї не давали можливості довільного вибору положення тіла, у зв`язку з чим було важко лежати, сидіти. Було майже неможливо роботи звичайні побутові речі, такі як прибирання квартири, прасування білизни, готування їжі, прання, тощо. На час її лікування та відновлення, її чоловік змушений був доглядати за господарством, робити всі побутові потреби, доглядати за дітьми. Крім того вона була змушена відвідувати заклади охорони здоров`я для отримання консультації лікарів та нагляду з їх боку за її станом здоров`я. Крім того вона зазнала душевні страждання у зв`язку з пошкодженням її майна. У зв`язку з віддаленим місцем роботи, вона мала суттєві труднощі у прибутті до місця роботи. Вона була змушена користуватися послугами таксі, залучати чоловіка для допомоги їй добратися до місця роботи. Також посилається, що душевних страждань зазнали і члени її родини. Також посилається на те, що у зв`язку із фізичним знищенням її транспортного засобу вона пережила сильний душевний стрес на початку повномаштабного вторгнення рф, оскільки вона із сім`єю не могла самостійно евакуюватися із зони проведення бойових дій до безпечного місця. У неї не було її засобу пересування та вони змушені були сидіти під обстрілами рф та чекати коли їх евакуюють волонтери. З урахуванням тривалості, глибини моральних страждань заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 600 000 грн. Вказує, що відповідачем №2 у добровільному порядку було відшкодовано 27 000 грн, які вона розцінює, як часткове відшкодування моральної шкоди, тому з урахуванням цього вважає, що залишилась невідшкодована моральна шкода у розмірі 573 000.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

01.04.2024 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шинкарьова Н.В., подала відзив, в якому зазначено, що позовні вимоги визнають частково, а саме: в частині матеріальної шкоди у розмірі 45 217 грн 50 коп., щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 573 000 грн вважають значно завищеним та не відповідає принципам розумності та справедливості з підстав, зазначених у відзиві (а.с. 176-181).

10.06.2024 через підсистему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Шинкарьова Н.В., подала пояснення, згідно яких зазначає, що її довіритель визнає позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 45 217 грн 50 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн (а.с. 209-211).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 червня 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи наявні заяви від представника позивачки адвоката Сагайдак Е.С. подані через підсистему «Електронний суд» про розгляд справи без участі сторони позивачки, позовну заяву підтримують в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду 01.04.2024 надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без його участі. Зазначає, що участь при розгляді справи буде приймати його представник адвокат Шинкарьова Н.В. Позиція щодо позовних вимог викладена у відзиві.

Відповідач АК «Страхова компанія «Мега-Гарант» правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином шляхом направлення судових викликів поштовим зв`язком за місцем його знаходження, які повернулись до суду без вручення, з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки суду не повідомили. З відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду м. Харкова.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач АК «Страхова компанія «Мега-Гарант» обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності представника відповідача АК «Страхова компанія «Мега-Гарант».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та правовідносини.

04 березня 2020 року приблизно о 08:55 год. на перехресті проспекту Архітектора Альошина та проспекту Героїв Харкова (колишня назва просп. Московський) в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ВАЗ - 211140, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , та автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивачки ОСОБА_1 .

Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди власником автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 , була позивачка, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до ЄРДР за №0000427 від 14.04.2020 та проведено досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, обвинувачення у вчиненні якого пред`явлене відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до копії полісу обов`язкового страхування № АО/2541682 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу ВАЗ - 211140, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована в АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ». Строк дії полісу з 10.01.2020 по 09.01.2021. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн.; розмір франшизи 2 600 грн.

05.03.2020 позивачка ОСОБА_1 звернулась до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04.03.2020 на перехресті проспекту Архітектора Альошина та проспекту Героїв Харкова (колишня назва просп. Московський) в місті Харкові за обставинами зіткнення автомобіля ВАЗ - 211140, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 , під її керуванням.

Крім того 05.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» із заявою про страхове відшкодування, зазначивши реквізити для його перерахування.

28.07.2023 ухвалою Київського районного суду м. Полтави відповідача ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження №0000427 від 14.04.2020 стосовно нього закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 04.03.2020 приблизно о 08:55, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-211140», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Московському у м. Харкові зі сторони Індустріального проспекту в напрямку вул. Северіна Полоцького, під час руху на перехресті з вул. Архітектора Альошина, в ході зміни напрямку руху вліво, не переконався у безпеці маневру, не дав дорогу автомобілю «CITROEN С4 CACTUS», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , яка рухалася в зустрічному напрямку, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.6 ПДР України, згідно з якими: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч...». Внаслідок порушення ПДР України з боку ОСОБА_2 трапилось зіткнення автомобілів «ВАЗ-211140», р.н. НОМЕР_1 під його керуванням та «CITROEN С4 CACTUS», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно копії висновку експерта № 12-14/346-А/20 від 03.06.2020, у ОСОБА_1 , 40 років, мали місце ушкодження: ротаційний підвивих 1-го шийного хребця вправо відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); закритий перелом ІІІ п`ясної кістки лівої кисті відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розпаду здоров`я (для загоєння вказаного перелома необхідний термін не менш 3-х тижнів) (п.2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»). Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не відобразилися, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події при обставинах і в строк, вказаних в постанові слідчого.

Відповідно до копії висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 11362 від 26.06.2020, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП (04.03.2020), приймається в розмірі ринкової вартості КТЗ на момент пошкодження та складає 306 086 грн 68 коп.; вартість відновленого ремонту автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 складає 331 669 грн 39 коп.

Відповідно до копії висновку експерта № 6М за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 23.07.2021, в обсязі наданих матеріалів автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.03.2020 визначалась із застосуванням методи питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ та складає 106 472 грн 18 коп.

Як вбачається з копії розписки від 09.02.2022, складеної особисто ОСОБА_1 , остання отримала від ОСОБА_3 суму в розрахунок компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП від 04.03.2020, а також в рахунок заявлених позовних вимог з матеріальної шкоди 1 000 доларів США.

Як вбачається з відповіді АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» № 01-09/4 від 01.09.2020, отриманої представником позивачки адвокатом Сагайдаком Е.С. на адвокатський запит вих. № 7 від 22.08.2020, строк розгляду страхової справи, пов`язаної із врегулюванням правових наслідків ДТП, яке мале місце 04.03.2020 на перехресті проспекту Московського та проспекту Архітектора Альошина в місті Харкові за участю автомобіля ВАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Citroen С4, д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 є зупиненим до набрання рішенням в судовій справі №644/5832/20 законної сили. Зазначено, що порушене в запиті питання про розмір страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 є передчасним, оскільки термін «страхове відшкодування» може вживатися виключно по відношенню до подій, визнаних страховими випадками. Документи щодо оцінки розміру заподіяних збитків, завданих ОСОБА_1 на даний час є суто внутрішніми документами їх компанії, оскільки до прийняття остаточного рішення про визнання / невизнання події ДТП страховим випадком такі документи жодним чином не впливають на її права як потерпілої в ДТП, тому у задоволені запиту відмовлено.

Станом на час розгляду справи суду не надано доказів виплати позивачці страхового відшкодування від АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ».

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, завдання майнової шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Відповідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Основною формою компенсації заподіяної (матеріальної) шкоди потерпілої особи є відшкодування збитків.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Частиною 5 ст.1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування шкоди завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий зв`язок.

Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 29 Закону №1961-IV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону №1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону №1961-IV, виплата страхового відшкодування регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 вказаного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач АТ «СК «МЕГА-ГАРАНТ» як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо- транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Отже, за загальним правилом, потерпіла особа має право на відшкодування завданих їй збитків у повному розмірі, а вищенаведені норми матеріального права встановлюють спеціальний порядок відшкодування такої шкоди, а саме: в межах лімітів відповідальності страховика відшкодування завданої потерпілій особі шкоди здійснюється страховиком, а у випадку якщо розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика відшкодування здійснюється винною особою в межах суми, яка становить різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду даної справи презумпція вини заподіювана шкоди відповідачем ОСОБА_2 не спростована, що є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Одночасно суд зазначає, що закриття кримінального провадження №0000427 від 14.04.2020 на підставі ст.49 КК України є нереабілітуючою обставиною.

Відповідно до копії висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи № 11362 від 26.06.2020, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП (04.03.2020), на момент пошкодження та складає 306 086 грн 68 коп.

Згідно полісу обов`язкового страхування № АО/2541682 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн., розмір франшизи 2 600 грн.

З урахуванням викладеного, стягненню з відповідача АТ Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь позивачки підлягає матеріальний збиток, завданий пошкодженням транспортного засобу марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з врахуванням суми франшизи у сумі 127 400 грн.

У відповідності до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Як вбачається з копії висновку експерта № 6М за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 23.07.2021, автомобіль марки Citroen C4 Cactus, державний номерний знак НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.03.2020 складає 106 472 грн 18 коп.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 72 217 грн 50 коп., яку сторона позивачки і просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

При цьому суд виснує, що згідно розписки від 09.02.2022, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_3 суму в розрахунок компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП в рахунок матеріальної шкоди 1 000 доларів США, що на дату ДТП, як погодили сторони, становила 27 000 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 45 217 грн 50 коп., з урахуванням суми, отриманої позивачкою ОСОБА_1 в розмірі 1 000 доларів США (27 000 грн) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою цієї статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Положеннями ч.1 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Позивачу завдана моральна шкода ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно роз`яснень наданих у пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотив.

Обґрунтовуючи моральну шкоду стороною позивачки зазначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які зазнала позивачка у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. У зв`язку з отриманими травмами вона не могла жити нормальним, повноцінним життям, відвідувати парки, розважальні заходи. Досить тривалий час вона відчувала болісні відчуття від отриманого перелому та підвивиху. Їй було важко задовольняти фізіологічні потреби такі як сон, вживання їжі, тощо, бо пошкодженою рукою вона нічого не могла робити, а пошкодження шиї не давали можливості довільного вибору положення тіла, у зв`язку з чим було важко лежати, сидіти. Було майже неможливо роботи звичайні побутові речі, такі як прибирання квартири, прасування білизни, готування їжі, прання, тощо. На час її лікування та відновлення, її чоловік змушений був доглядати за господарством, робити всі побутові потреби, доглядати за дітьми. Крім того вона була змушена відвідувати заклади охорони здоров`я для отримання консультації лікарів та нагляду з їх боку за її станом здоров`я. Крім того вона зазнала душевні страждання у зв`язку з пошкодженням її майна. У зв`язку з віддаленим місцем роботи, вона мала суттєві труднощі у прибутті до місця роботи. Вона була змушена користуватися послугами таксі, залучати чоловіка для допомоги їй добратися до місця роботи. Також посилається, що душевних страждань зазнали і члени її родини. Також посилається на те, що у зв`язку із фізичним знищенням її транспортного засобу вона пережила сильний душевний стрес на початку повномаштабного вторгнення рф, оскільки вона із сім`єю не могла самостійно евакуюватися із зони проведення бойових дій до безпечного місця. У неї не було її засобу пересування та вони змушені були сидіти під обстрілами рф та чекати коли їх евакуюють волонтери.

Свої моральні страждання позивачка оцінила у 600 000 грн.

Виходячи з загальних засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму у розмірі 14 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на вищевказані положення, дослідивши фактичні обставини справи, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені усі необхідні основні питання, важливі для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачка на підставі п.2 ст.15 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір не сплачувала. Ціна позову визначена в розмірі 772 617 грн 00 коп.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме з відповідача АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» на 16.49% (127 400 грн*100):772 617 грн, а з відповідача ОСОБА_2 на 7.66% (59 217 грн 50 коп.*100):772 617 грн, то необхідно стягнути судовий збір на користь Держави з відповідача АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» в розмірі 1 274 грн 04 коп. (7 726 грн 17 коп. *16.49%):100, а з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 591 грн 82 коп. (7 726 грн 17 коп. *7.66%): 100.

Інша частина судових витрат у вигляді судового збору на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суму страхового відшкодування в розмірі 127 400 (сто двадцять сім тисяч чотириста) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 45 217 (сорок п`ять тисяч двісті сімнадцять) грн 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь держави судовий збір у розмірі 1 274 (одна тисяча двісті сімдесят чотири) грн 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 591 (п`ятсот дев`яносто одна) грн 82 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації проживання/перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Страхова компанія «Мега-Гарант», , 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення (заочне) складено 30.06.2025.

Суддя В.О. Попова