УХВАЛА

02 липня 2025 року м. Кропивницький

справа № 404/7514/18

провадження № 22-ц/4809/1290/25

Кропивницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Єгорової С. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Семенович Євгенієм Олексійовичем, на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року у складі головуючого судді Іванової Н. Ю.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та визнання договору факторингу і договору про відступлення прав за іпотечними договорами частково недійсними.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов Євгеній Олексійович, оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Так, як з`ясовано апеляційним судом, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 листопада 2023 року провадження у цивільній справі № 404/7514/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омегабанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та визнання договору факторингу і договору про відступлення прав за іпотечними договорами частково недійсними, в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» закрито у зв`язку із припиненням відповідача як юридичної особи та відсутністю його правонаступників.

Однак, в супереч викладеному, позивачем в апеляційній скарзі зазначено відповідачем Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», в той час як провадження у справі в частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» закрито.

Відтак, в апеляційній скарзі апелянтом невірно зазначено склад учасників справи.

Крім того, за вимогами п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із приписами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, про типові відсоткові ставки, валютні знижки, тощо, які передують укладенню договору.

Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні відносини, тому до спорів щодо виконання такого договору положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовуються.

Зі змісту позовної заяви установлено, що позивач просить:

-визнати частково недійсним договір факторингу від 28 листопада 2012 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», в частині, що стосується передачі права вимоги за кредитним договором від 09 жовтня 2006 року № 030/10.06/88-183 К, укладеним між Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омегабанк» та ОСОБА_1 ;

-визнати частково недійсним договір від 28 листопада 2012 року про передачу прав за іпотечним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», в частині, що стосується передачі права вимоги за іпотечним договором 2530/185 від 09 жовтня 2006 року, укладеним між Акціонерним комерційний банком «ТАС-Комбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Омегабанк» та ОСОБА_1 , з іншої.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Продукцією є будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до офіційного тлумачення положень п. п. 22, 23 ч. 1 ст. 1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України, у рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Предметом позову у цій справі є визнання частково недійсним договору факторингу та договору про передачу прав за іпотечним договором, стороною яких позивач не являється, а тому не є споживачем у розумінні вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, апеляційна скарга взагалі не містить обґрунтування, яким чином має бути застосовано цей Закон для звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, у чому полягає порушене його право саме як споживача.

Таким чином, посилання апелянта на норми ЗУ «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) унормовано, що судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги (п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону).

За приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0, 8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно, з урахуванням того, що позивачем при зверненні до суду у 2018 році заявлено 2 вимоги немайнового характеру, за оскарження судового рішення судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1 691,52 грн (1 762 х 0,4 х 2 х 150% х 0,8).

Судовий збір у розмірі 1 691, 52 грн має бути сплачено за такими реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО:899998, Ідентифікаційний код: 37918230, Рахунок:UA0011567, КБКД:22030101, Призначення платежу: *;101;__(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи;Судовий збір, за позовом _(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення __від __, Кропивницький апеляційний суд.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Семеновим Євгенієм Олексійовичем, на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року підлягає залишенню без руху, для усунення недоліків, апелянту необхідно протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати до суду:

-виправлену апеляційну скаргу, в якій зазначити правильно сторін, які є учасниками у цій справі, а також надати докази направлення виправленої апеляційної скарги для всіх учасників справи;

-докази сплати судового збору у розмірі 1 691, 52 грн.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 356, 357, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Семенович Євгенієм Олексійовичем, на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року залишити без руху.

Запропонувати заявнику протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. М. Єгорова