УХВАЛА

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 539/394/24

провадження № 61-7405ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Антіхович Володимир Володимирович, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2025 року у цивільній справі за позовом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Лубенська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі 116 340,96 грн за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року позов Лубенської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Лубенської міської ради безпідставно збережені кошти в розмірі 116 340 96 грн за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року за користування земельною ділянкою площею 0,10 га, кадастровий номер :01:001:0328, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій 11 червня 2025 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Антіхович В. В.,просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне і обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам із забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК Українитакож має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Ціна позову у цій справі складає 116 340,96 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Отже судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню.Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Антіхович В. В., зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та посилаючись на те, щосуди першої та апеляційної інстанцій застосували норму права протилежно її змісту (пункт е частини першої статті 141 Земельного кодексу України) та не врахували правові висновки Великої Палати Верховного Суду в подібних спорах.

Верховний Суд, взявши до уваги предмет і ціну позову (116 340,96 грн), встановлені судами попередніх інстанцій обставини та надану оцінку наявним у матеріалах справи доказам у їх сукупності, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявницею аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у цій справі.

Незгода заявниці з встановленими судами попередніх інстанцій обставинами ( ОСОБА_1 фактично користувалася земельною ділянкою комунальної власності, на якій знаходиться належний їй на праві власності об`єкт нерухомого майна, плату за користування цією ділянкою у встановленому законом розмірі не вносила) та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів, на підставі яких суди попередніх інстанцій дійшли висновку про задоволення позовних вимог, не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Антіхович В. В., подала касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Антіхович Володимир Володимирович, на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 листопада 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2025 року у цивільній справі за позовом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович