ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м.Суми

Справа №577/1683/24

Номер провадження 22-ц/816/650/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2024 року у складі судді Буток Т.А., ухваленого м. Конотоп, Сумської області,

в цивільній справі за позовом Державного професійно-технічного закладу «Конотопське професійно-технічне училище» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за гуртожиток,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року Державний професійно-технічний навчальний заклад «Конотопське професійно-технічне училище» (далі по тексту ДПТНЗ «Конотопське ПТУ») звернулося до суд з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення профспілкового комітету та адміністрації 19 квітня 2012 року ОСОБА_1 надано кімнату АДРЕСА_1 , який знаходиться на балансі навчального закладу. Відповідачка користувалася вказаною кімнатою до 01 жовтня 2023 року.

Однак, у період з 01 січня 2021 року до 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 не вносила плати за користування гуртожитком та комунальні послуги, в наслідок чого утворився боргу в сумі 18452 грн 26 коп., які позивач в просив стягнути на свою користь.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду сумської області від 21 серпня 2004 року позов ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» заборгованість по оплаті за гуртожиток в розмірі 18452 грн 00 коп. та сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., загалом 19663 грн 20 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги вказує на те, що позивачем не було надано ані копії ордеру, ані копії договору про порядок користування житловою площею. Зазначає що судом першої інстанції не було взято до уваги доводи сторони відповідача про відсутність договору про користування жилою площею та споживання комунальних послуг в гуртожитку. На переконання заявника апеляційної скарги, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не є належним доказом факту користування відповідачем кімнатою у гуртожитку та наявність у неї боргу за проживання.

ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить доводи відповідача залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив, що на засіданні профспілкового комітету ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» прийнято рішення надати ОСОБА_1 , як працівнику училища, кімнату № НОМЕР_1 в гуртожитку, що підтверджується протоколом №3 засідання профспілкового комітету ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» (а.с. 6).

01 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву заступнику директора ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» , в якій просила прийняти кімнату на першому поверсі (а.с. 37).

Відповідно до довідки ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» від 21 березня 2024 року № 22, ОСОБА_1 зареєстрована в гуртожитку ДПТНЗ «Конотопське професійно-технічне училище» за адресою: АДРЕСА_2 . За нею закріплена кімната на першому поверсі площею 30,75 кв.м. З 01 жовтня 2023 року ОСОБА_1 кімнату звільнила (а.с. 3).

Згідно довідки ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» від 21 березня 2024 року № 23, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України і Фонду державного майна України від 23 жовтня 2002 року учнівський гуртожиток переданий на баланс ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» (а.с.4).

З довідки ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» від 21 лютого 2024 року № 24 вбачається, що ОСОБА_1 мешкала в гуртожитку ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» за адресою: м. Конотоп вул. Будівельників, 24. Станом на 01 жовтня 2023 року рахується заборгованість плати за гуртожиток у розмірі 18452 грн 26 коп. за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року, а саме: 2021 рік 6871 грн 40 коп., 2022 рік 6882 грн 03 коп., 2023 рік 4698 грн 83 коп. (а.с. 5).

Згідно розрахунку виникнення заборгованості плати за гуртожиток мешканки ОСОБА_1 становить: за 2021 рік 6871 грн. 40 коп., за 2022 рік 6882 грн. 03 коп., за 2023 рік 4698 грн. 83 коп. (а.с.7-9).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав відповідачу в користування житлове приміщення, а саме: кімнату в гуртожитку, а також забезпечив надання в повному обсязі житлово-комунальних послуг, відповідач користувався житловим приміщенням та допустив прострочення щодо своєчасного внесення плати за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Правовідносини щодо користування жилою площею у гуртожитках врегульовані окремою главою 4 розділу ІІІ ЖК України.

Згідно зі статтею 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

За змістом ст.ст. 128, 129 ЖК Української РСР (у редакції, яка діяла станом на 2012 рік) порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 11, 15 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року №498 визначено, що наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані. зокрема, своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки, встановлені договором або законом.

Особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору.

Плата за проживання у гуртожитку включає:

витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами);

інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Судом встановлено, що у період з 19 квітня 2012 року до 01 жовтня 2023 року ОСОБА_1 користувалася кімнатою АДРЕСА_1 , що перебуває на балансі ДПТНЗ «Конотопське ПТУ». Право користування житловим приміщенням у відповідачки виникло на підставі рішення профспілкового комітету ДПТНЗ «Конотопське ПТУ» від 19 квітня 2012 року.

У період з 01 січня 2021 року до 30 вересня 2023 року ОСОБА_1 не вносила коштів за користування наданою їй кімнатою в гуртожитку, у зв`язку з чим утворився борг, загальний розмір якого становить 18452 грн 26 коп.

Доводи відповідача про не надання позивачем ордеру та вселення або договору про користування жилою площею колегія суддів відхиляє, адже обов`язок сплачувати кошти за гуртожиток у відповідача виник з самого факту користування вказаною кімнатою.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач у своїх доводах фактично не спростовувала перебування в її користуванні у спірному періоді жилого приміщення в гуртожитку, що перебуває на балансі навчального закладу до 30 вересня 2023 року.

Доказів на спростування існування заборгованості по оплаті за гуртожиток відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів не вбачає підстав для врахування долучених до відзиву на апеляційну скаргу доказів, так як позивачем не було наведено підстав їх неподання суду першої інстанції, у визначені ст. 83 ЦПК України строки.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановивши фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі належних допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ДПТНЗ «Конотопське ПТУ».

Установивши, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367-369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова