Провадження № 2/161/994/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Олексюка А.В.,

при секретарі Новак Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Луцької міської ради, третя особа на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Луцької міської ради, третя особа, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні майном.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 27.08.2024 на праві спільної сумісної власності належить 1/2 квартири та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

29.10.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 , власником стала ОСОБА_3 , але ОСОБА_2 залишається зареєстрованим.

Відповідач ОСОБА_2 ще до 2022 року виїхав до Республіки Польща на постійне місце проживання.

Вказує, що факт реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартири по АДРЕСА_1 порушує право позивачки на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, а тому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що вчиняє перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 та зобов`язати Департамент державної реєстрації Луцької міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстрації.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

29.11.2024 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи на стороні позивача Департаменту державної реєстрації Луцької міської ради, в яких просили розглядати справу за їх відсутності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.12.2024 залучено в якості співвідповідача Луцьку міську раду.

24.12.2024 від позивачки надійшла заява про зміну позовних вимог, згідно якої позивачка просила визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися судом належним чином, правом подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши думку позивачки, свідків, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 1 /2 частку в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2 та частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 0,0291 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копіями договорів дарування від 27.08.2024 р (а.с. 4, 5).

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2019 року справа №161/18739/19 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволено, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с.18).

Судом встановлено, що дане рішення не було пред`явлено до виконання, позивачка є новим співвласником квартири, а тому порушуються її право на вільне володіння, користування та розпорядження нерухомим майном.

Згідно довідки з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 18.01.2006 року (а.с.35).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає приблизно з 2008 року.

Факт не проживання відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання підтверджується копією акту про фактичне проживання/не проживання громадян на території Луцької міської територіальної громади від 08.10.2024 (а.с.16).

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14, аналіз правових норм ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК України дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Статтею 4 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) визначено перелік речових прав, похідних від права власності: право користування (сервітут); інші речові права відповідно до закону. Тобто, під речовим правом розуміється такий правовий режим речі, який підпорядковує цю річ безпосередньому пануванню особи.

У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) також зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відтак, інтереси позивача, як власника житла та користувача цим житлом, перевищують інтереси особи, у якої припинилися правові підстави користування чужим майном.

Припинення права користування майном в даному випадку пов`язане із захистом права власності особи, оскільки факт реєстрації відповідача у спірній квартирі за умови відсутності для того передбачених законом підстав є достатнім доказом наявності перешкод, що унеможливлюють користування та розпорядження позивачем належним їй майном на власний розсуд.

За таких обставин, суд оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, а також враховуючи характер спірних правовідносин сторін, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, що був сплачений позивачкою при звернені до суду у розмірі 1211,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64 ЖК України, ст. 386, 391, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Луцької міської ради, третя особа на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Луцької міської ради, третя особа, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211 (однієї тисячі двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Луцька міська рада, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, .

Третя особа на стороні позивача: Департамент державної реєстрації Луцької міської ради, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19, .

Третя особа, на стороні відповідача: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 26.06.2025.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк