БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1234/25
Провадження № 2/497/930/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною заявою та просить постановити рішення, яким визнати за ним ОСОБА_1 право власності, а саме:

- на 1/4 частину кожної земельної ділянки, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :01:002:0117 та :01:007:0822, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

- на 1/4 частину кожної земельної ділянки, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери: :01:002:0117 та :01:007:0822, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входили частки земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради. Цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822.

Спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом є онук ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину та частково оформив її.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входили частки земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради. Цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822.

Спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом є її онук ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину та частково оформив її.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0117 та :01:007:0822, площею 1.1391 га та 0.092 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області належать на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Таким чином, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, ОСОБА_1 , набув право на 1/4 частину вказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_2 та на 1/4 частину вказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_3 .

Нотаріально факт прийняття спадщини позивач оформити не може у зв`язку з тим, що померлим земельні ділянки належали на праві сумісної власності з іншими членами родини.

Таким чином він, позивач, не може зареєструвати своє право власності, як спадкоємець за заповітом після смерті дідуся і бабусі.

Зазначене стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 28.05.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 30.06.2025 року о 14:00 годині (а.с.26), про що повідомлено сторін по справі (а.с.27). Цією ухвалою також витребувано у Приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. копію спадкової справи щодо майна померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3

02.06.2025 року на адресу суду надійшла копії спадкових справ витребуваних судом (а.с.29-74).

У підготовче засідання призначене на 30.06.2025 року:

- позивач не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Надіслав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність (а.с.75-77);

-представник позивача підтримала вимоги свого довірителя, наполягала на їх задоволенні, просила розгляд справи проводити у її відсутність в у відсутність позивача (а.с.78);

- представник відповідача про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений належним чином, до суду не прибув. На електронну пошту суду за підписом голови Городненської сільської ради Болградського району Одеської області Богоєва М. надіслано заяву про визнання позовних вимог та проведення судового розгляду у відсутність представника відповідача (а.с.29).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача.

Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 листопада 2021 року, актовий запис № 831 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого входили частки земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 площею 1.1391 га та :01:007:0822 площею 0.092 га у розмір частки кожної ділянки,

Право власності на зазначені земельні ділянки було зареєстроване 06.05.2021 року, що підтверджується витягами з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13-14).

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельні ділянки кадастрові номери :01:002:0117, :01:007:0822 значиться одним із чотирьох співвласників ОСОБА_2 (а.с.7-18).

Спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом є його онук ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину та частково оформив її. Родинні відносини спадкодавця та спадкоємця підтверджуються:

- свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 серії НОМЕР_2 , виданим Городненською сільською радою Болградського району Одеської області 01.03.1975 р., актовий запис № 18 де батьками значаться: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11);

- свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області 25.07.2000 року, актовий запис № 354 де батьком вказаний ОСОБА_5 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , яке було видане Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02 березня 2022 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого входили частки земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області. Цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822.

Спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом є її онук ОСОБА_1 , який своєчасно прийняв спадщину та частково оформив її. Родинні відносини спадкодавця та спадкоємця підтверджуються свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданим Городненською сільською радою Болградського району Одеської області 01.03.1975 р. (а.с.11) та свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області 25.07.2000 року (а.с.12).

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0117 та :01:007:0822, площею 1.1391 га та 0.092 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області належать на правах спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тобто кожному належить по частки кожної земельної ділянки, що підтверджується інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на речові права (а.с.17-18).

Згідно розрахунку нормативної грошової оцінки вартість земельних ділянок становить 56001.66 гри. вартість часток земельних ділянок, що спадкуються становить: 28000.83 грн.

Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з метою оформлення часток земельних ділянок у спадщину, але нотаріус у видачі свідоцтв про право на спадщину на частки земельних ділянок позивачу відмовив, у зв`язку з тим, що померлим земельні ділянки належали на праві сумісної власності з іншими членами родини, про що були винесені відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2024 № 680/02-31 та №681/02-31.

З досліджених матеріалів спадкової справи №249/2021 щодо майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , надісланої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою. В.Б. (а.с.38-73) вбачається, що:

-30.11.2021 із заявою звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_3 , 1945 року народження, яка відмовилась від прийняття спадщини за законом після померлого на користь його онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.56);

-28.03.2016 року ОСОБА_2 було складено заповіт на ім`я онука ОСОБА_1 , яким спадкодавець заповів 1/4 земельної ділянки (пай) розміром 1,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату ОД № 0163428 виданого Болградською районною державною адміністрацією Одеської області 15 квітня 1997 року (а.с.64);

- 20.12.2021 року ОСОБА_1 онук померлого подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті дідуся (а.с.65), та оформив свідоцтво про право на спадщину за законом на частку житлового будинку (а.с.59);

- 17.09.2024 року ОСОБА_1 онук померлого подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті дідуся з приводу оформлення права власності на земельні ділянки площею 0,0920 та 1.1393 га кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822 що розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.70).

Разом з цим, приватним нотаріусом на підставі постанови від 17.09.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні дідусю ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 земельні ділянки у зв`язку з відсутністю визначення ідеальних часток земельних ділянок (а.с.123).

З матеріалів спадкової справи №137/2022 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , надісланої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою. В.Б. (а.с.32-52) вбачається, що:

-23.05.2022 онук ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с.33);

-28.03.2016 року ОСОБА_3 було складено заповіт на ім`я онука ОСОБА_1 , яким спадкодавець заповіла 1/4 частку земельної ділянки (пай) розміром 1,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату ОД № 0163428 виданого Болградською районною державною адміністрацією Одеської області 15 квітня 1997 року (а.с.34);

-17.09.2024 року онук померлої ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті бабки з приводу оформлення права власності на земельні ділянки площею 0,0920 та 1.1393 га кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822 що розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.50).

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні бабі земельні ділянки нотаріусом відмовлено на підставі постанови від 17.09.2024 року, у зв`язку з відсутністю виділених ідеальних часток земельних ділянок (а.с.51-52).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частина 1 статті 89 Земельного кодексу України передбачає, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Під категорією громадян слід розуміти не лише громадян України, а також громадян інших держав та осіб без громадянства.

Співвласники мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Співвласники мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі ( ст. 67 Сімейного кодексу України).

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст.1221 ч.1 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України врегульовано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

З огляду на досліджені матеріали спадкової справи, наявність заповітів на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 , останній є спадкоємцем саме за заповітом, а не за законом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом після смерті діда та баби на підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та набув право на 1/4 частини вказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_2 та на 1/4 частини вказаних земельних ділянок після смерті ОСОБА_3 : кадастрові номери :01:002:0117 площею 1.1391га та :01:007:0822 площею 0.092 га.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності.

Підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими, та приходить до висновку про їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 293-294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_5 , виданий органом 5119 від 18.02.2022р., РНОКПП: НОМЕР_6

- право власності на 1/4 частину земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- право власності на 1/4 частину земельних ділянок, які знаходилися в спільній сумісній власності та розташовані на території Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :01:002:0117 та :01:007:0822, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева