Справа № 161/9375/25
Провадження № 2-др/161/61/25
Д О ДА Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2025 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гриня О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про відшкодування збитків, моральної школи, 3% річних та інфляційних втрат,
Рішенням суду від 25 червня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про відшкодування збитків, моральної школи, 3% річних та інфляційних втрат, - задоволено частково.

Стягнуто з Виконавчого комітету Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 99 251,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а також 4 962,55 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Виконавчого комітету Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 042,12 грн., а також витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3 127,50 грн.

На адресу суду 30 червня 2025 року надійшла заява представника позивача з проханням ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Того ж дня, а саме 30 червня 2025 року, відповідач подав клопотання про зменшення цих судових витрат посилаючись на їх не співмірність.

ІІ. Мотивувальна частина.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, наступного змісту.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В свою чергу, у частині восьмій статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач дотрималася вищенаведених положень процесуального закону, а саме у першій заяві по суті спору навела свій попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, в якому зазначила про витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., а також подала докази понесення таких витрат протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у справі.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частинах четвертій та п`ятій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В якості детального опису наданих адвокатом послуг стороною позивача вказано наступне:

«1. З`ясування у клієнтки фактичних обставин справи, ознайомлення із наданими клієнткою документами; 2. Надання консультацій та роз`яснень клієнтці; 3. Збір необхідних документів; 4. Пошук та перевірка актуальної судової практики в подібних справах; 5. Підготовка і подання позовної заяви; 6. Підготовка і подання відповіді на відзив; 7. Підготовка і подання пояснення щодо своєчасності подання відповіді на відзив; 8. Підготовка і подання заперечення на заяву Відповідача про залишення відповіді на відзив без розгляду»

Суд звертає увагу, що з такого детального опису не є зрозумілим, скільки часу адвокат витратив на кожну конкретну послугу з надання правової допомоги, адже не зазначений час, витрачений адвокатом, наприклад, у годинах, а також вартість кожної послуги.

Перші дві послуги фактично зводяться до однієї і тієї ж надання усних консультацій клієнтові.

Стосовно третьої послуги то адвокатом не зазначено, які докази він збирав та зібрав, які адвокатські запити готував та які результати їх розгляду.

Стосовно послуги «Пошук та перевірка актуальної судової практики в подібних справах» то слід зазначити, що такого виду послуги у п.1.2 укладеного між сторонами договору про надання правової допомогу не було передбачено, докази погодження надання такої послуги клієнтом, зокрема відповідний акт прийому-передачі послуг, в матеріалах справи відсутні, тому немає правових підстав для покладення витрат за надання таких послуг на відповідача.

Стосовно послуг 6-8, які стосуються відповіді на відзив, то суд зазначає, що представник позивача подав відповідь на відзив з пропуском встановленого судом процесуального строку, що було встановлено у рішенні суду, а тому, з врахуванням п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України, відсутні підстави для покладання на відповідача тягара компенсації таких витрат.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що на підставі ч.5 ст.137 ЦПК України, у зв`язку з наявністю відповідного клопотання відповідача, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу слід зменшити до 5 000,00 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову, вищенаведені судові витрати слід присудити пропорційно задоволеним вимогам, що становить 4 302,00 грн. (5 000,00 х (104 213,55 / 121 120,00)).

На підставі наведеного та керуючись ст.270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з Виконавчого комітету Луцької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 302,00 грн. (чотири тисячі триста дві гривні).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є Виконавчий комітет Луцької міської ради, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд.19, .

Повне додаткове рішення суду складено та підписано 01 липня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Олександр ГРИНЬ