Справа № 457/400/25
провадження №2/457/146/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючої-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання,

за участі представника позивачки ОСОБА_3 та представника відповідача ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. Позов мотивований тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 їхній дочці виповнилося 18 років. На даний час ОСОБА_5 є студенткою очної форми навчання Манчестерського столичного університету, перебуває на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги. Рішенням Трускавецького міського суду від 25 березня 2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів припинилося у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , що продовжує навчання, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, з моменту подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-ох річного віку.

Від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Крамара Ю.М. надійшов відзив на позовну заяву, у якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Конкретного розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, чинним законодавством України не встановлено, оскільки він є оціночним та у кожному конкретному випадку визначається судом з урахуванням потреб дитини та можливостей батьків. При цьому, ОСОБА_5 може перебувати на утриманні закладу освіти, тобто одержувати стипендію, достатню для задоволення усіх необхідних життєвих потреб, у тому числі, отримати від закладу освіти у безоплатне користування житло. Крім того, ОСОБА_5 , як і всі європейські студенти, очевидно, не позбавлена можливості у вільний від навчання час працевлаштуватися для отримання доходу. У той самий час, відповідач має обмежену можливість надавати допомогу дочці, оскільки має на утриманні інших утриманців дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сам відповідач перебуває у складі ЗСУ. Стороною позивача надано суперечливі письмові докази щодо перебування ОСОБА_5 на навчанні. Стандартна довідка про навчання, видана на ім`я ОСОБА_5 , не містить будь-яких відтисків печаток і викликає обґрунтовані сумніви щодо її достовірності. У випадку подання до суду належних допустимих та достовірних доказів перебування ОСОБА_5 на навчанні, просить позов задоволити частково, а саме: стягнути аліменти у розмірі 1/8 частини від заробітної плати відповідача (доходів).

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Тунського А.Р. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що витрати на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя є беззаперечними. Наголошує на тому, що стороною позивача долучено стандартну довідку про навчання, з якої вбачається, що ОСОБА_7 вступила до Манчестерського столичного університету на стаціонарну форму навчання, бакалавр «Політика та філософія», 25 вересня 2023 року до 25 червня 2027 року. Вважає, що доводи відповідача про доцільність стягнення 1/8 від заробітної плати (доходів) з покликанням на наявність іншого утриманця не заслуговують на увагу, оскільки навіть при такому обчисленні на двох дітей з відповідача стягувалося би 1/3 всіх видів заробітку, тобто по 1/6 на кожну дитину, а не 1/8, як пропонує відповідач.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Тунський А.Р. просив позов задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що цифрові докази на підтвердження факту навчання ОСОБА_5 надіслані через електронний суд, а також суду надано оригінал довідки.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Крамар Ю.М. просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Крім цього, 26 червня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Тунського А.Р. надійшла заява про стягнення судових витрат, у якій він вказує, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 05 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис 187 /арк. справи 6/.

З довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих відділом державної реєстрації Трускавецької міської ради (24 лютого 2020 року № 242 відносно ОСОБА_1 та 05 лютого 2020 року № 154 відносно ОСОБА_5 ) вбачається, що як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 /арк. справи 4-5/.

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 18 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвано 18 лютого 2006 року, актовий запис № 10 /арк. справи 7/.

Зі студентського квитка НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_7 є студенткою Манчестерського столичного університету, студентський квиток дійсний до 18 червня 2027 року /арк. справи 8-9/.

Відповідно до стандартної довідки про навчання від 02 січня 2025 року, виданої Манчестерським столичним університетом, ОСОБА_7 вступила до Манчестерського столичного університету на стаціонарну форму навчання, бакалавр « ОСОБА_9 та філософія» з 25 вересня 2023 року до 25 червня 2027 року /арк. справи 11/. Ту саму інформацію продубльовано і у довідці про навчання від 15 травня 2025 року /арк. справи 65-66/. Слід наголосити на тому, що на зазначеній довідці поставлений апостиль з усіма необхідними реквізитами. Достовірність такої довідки не викликає жодних сумнівів.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

Одночасно встановлено, що ОСОБА_2 19 грудня 2013 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 19 грудня 2013 року /арк. справи 27/. Згідно зі свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 , виданим 23 травня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дрогобичі Дрогобицького району Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції, батьком дитини вказано ОСОБА_2 /арк. справи 28/.

З посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ОСОБА_2 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій /арк. справи 29/. Не зважаючи на те, що дане посвідчення надає ОСОБА_2 право на отримання та користування пільгами, у ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України, а тому має дохід, а, отже, і можливість надавати кошти на утримання дочки ОСОБА_5 .

Перебування батька у шлюбі не з матір`ю дитини, а з іншою особою, наявність у дитини єдиноутробних чи єдинокровних братів та сестер не звільняє батька чи матір від обов`язку утримувати своїх усіх дітей.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, протипоказань до працевлаштування не має, має постійний дохід, перебуває на службі у Збройних Силах України, крім спільної доньки з позивачкою має на своєму утриманні ще одну неповнолітню дитину, що, як було сказано вище, не звільняє його від обов`язку утримувати свою доньку ОСОБА_5 . Твердження сторони відповідача про те, що ОСОБА_5 має змогу забезпечувати себе самостійно, працюючи у вільний від роботи час, не заслуговує на увагу, оскільки доказів працевлаштування ОСОБА_5 не надано, а існування такої можливості не звільняє батька дитини від обов`язку утримувати дитину до встановлених цивільним та сімейним законодавством термінів.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Разом з цим, у рішенні Європейського суду від 27 листопада 1992 року справі «Олсон проти Швеції» зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які, за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07 серпня 1996 року у справі «Йохансен проти Норвегії»).

Також, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частинами 2, 3 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Категорія «мінімальний гарантований розмір аліментів», передбачена главою 15 СК України і відноситься до аліментів на утримання дитини. Така величина встановлена законодавцем, виходячи з наявності у батьків безумовного обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Після досягнення повноліття відсутній безумовний обов`язок батьків утримувати сина, дочку, які повинні доводити наявність обставин необхідності матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням, обґрунтовувати необхідну суму матеріальної допомоги. При розрахунках може бути встановлено, що їх розмір є меншим 50% прожиткового мінімуму.

Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочки, є безпідставним.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, СК України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку і непередбачено мінімального гарантованого розміру аліментів для інших соціальних і демографічних груп, які мають право на одержання аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Законом встановлені прожиткові мінімуми для дітей віком до 6 років, від 6 років до 18 років та на працездатних осіб. Прожитковий мінімум на повнолітніх дочку, сина законом не передбачено, а відтак розрахувати розмір такої величини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст.430 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

5. Позиція суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 є повнолітньою працездатною особою, яка продовжує навчання і має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку законодавством України, чинним на момент подання позовної заяви, не передбачено встановлення для неї мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак суд дійшов до висновку про необхідність відмови у цій частині.

З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, змоги відповідача утримувати свою дитину, рівності обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, приписів сімейного законодавства України, суд прийшов до висновку про те, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом сплати аліментів на користь позивачки.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує, що стороною позивача не вказано, які саме потреби має дитина у зв`язку з навчанням, однак, зважаючи на те, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, то суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 березня 2025 року і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення нею двадцяти трьох років.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 223, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що продовжує навчання, у розмірі однієї шостої заробітку (доходу), починаючи з 04 березня 2025 року і до часу закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Рішення у повному обсязі виготовлено 30 червня 2025 року.

Суддя: Т. В. Василюк