КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

30 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Приходька К.П., Журби С.О., Писаної Т.О. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюКиївської Митрополії Української Православної Церкви на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської Митрополії Української Православної Церкви, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Релігійна організація «Місія синодальний інформаційно-просвітницький відділ Української Православної Церкви», Релігійна організація Місіонерське товариство (Місія) «Духовне просвітництво» Української Православної Церкви про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

установив:

рішенням Печерського районногосуду м. Києва від 18 березня 2025 року, частково задоволено вказаний вище позов.

Визнаyj негативною, недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканність ділової репутації ОСОБА_1 , інформацію, поширену відповідачем, Київською Митрополією Української Православної Церкви, оприлюднену 14 листопада 2016 року у «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме:

1) « Ганебності ситуації додає той факт, що джерелом інформаційного бруду для неї став митрополит Переяслав-Хмельницький і ОСОБА_15 ( ОСОБА_15 ).»;

2) «Не доводячи до відома церковної влади те, що йому відомі якісь важливі факти, він вирішив через засоби масової інформації розповсюджувати нічим не підтверджені плітки та наклепи.»;

3) «… стосовно небезпідставних підозр у співучасті в резонансному злочині …».

Зобов`язано відповідача, Київську Митрополію Української Православної Церкви, спростувати негативну та недостовірну інформацію, яка порушує особисті немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , поширену відповідачем у «Відкритому зверненні» від 14 листопада 2016 року, а саме:

1) «Ганебності ситуації додає той факт, що джерелом інформаційного бруду для неї став митрополит Переяслав-Хмельницький і ОСОБА_15 ( ОСОБА_15 ).»;

2) «Не доводячи до відома церковної влади те, що йому відомі якісь важливі факти, він вирішив через засоби масової інформації розповсюджувати нічим не підтверджені плітки та наклепи.»;

3) «…стосовно небезпідставних підозр у співучасті в резонансному злочині…»;

шляхом оприлюднення резолютивної частини рішення Печерського районного суду м. Києва, протягом місяця з дня набрання ним законної сили, на офіційному сайті релігійної організації «Місія синодальний інформаційно-просвітницький відділ Української Православної Церкви», заборонивши відповідачу редагувати текст судового рішення та/або супроводжувати його будь-якими власними коментарями.

Стягнути з відповідача Київської Митрополії Української Православної Церкви, на користь ОСОБА_1 1,00 грн моральної (немайнової) шкоди.

Стягнуто з відповідача Київської Митрополії Української Православної Церкви на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у сумі 33931,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Київська Митрополія Української Православної Церквиподала апеляційну скаргу, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з цим, апелянт ставить питання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження з посиланням на те, що копію оскаржуваного рішення його представник отримала лише 16 травня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, з довідки про доставку електронного документу вбачається, що рішення від 18 березня 2025 року надійшло до електронного кабінету Київської Митрополії Української Православної Церкви 13 травня 2025 року о 23:49:35 (а.с. 170, Т. 5).

Апеляційну скаргу подано 13 червня 2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження з моменту отримання копії рішення.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи наведене, строк апеляційного оскарження на рішення суду першої інстанції підлягає поновленню оскільки він пропущений апелянтом з поважних причин.

В іншому подана апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а тому перешкод для відкриття апеляційного провадження немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 359 ЦПК України, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 359-361 ЦПК України, суд

ухвалив:

Поновити Київській Митрополії Української Православної Церкви строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської Митрополії Української Православної Церкви на рішення Печерського районногосуду м. Києва від 18 березня 2025 року.

Зупинити дію Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2025 року до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, надіслати особам, які беруть участь у справі, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Надати учасникам справи строк до 01 серпня 2025 року, протягом якого може бути поданий відзив у письмовій формі на апеляційну скаргу.

Згідно ч.4 ст.360 ЦПК України до відзиву необхідно додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба

Т.О. Писана