У Х В А Л А

"02" липня 2025 р. Справа153/229/18

Провадження6/153/8/25-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васільєва Зоя Миколаївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника неповнолітніх заінтересованих осіб ОСОБА_5 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про заміну сторони виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться заява ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування поданої заяви заявник вказує на наступне: Рішенням Ямпільського районного суду, Вінницької області в справі №153/229/18 від 13 грудня 2018, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 7500 доларів США, що еквівалентно станом на 22.02.2028 202410 грн. за договором позики укладеним 29.04.2015. На підставі вищезазначеного рішення суду Ямпільським відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №58355829. В серпні 2023 року на її адресу надійшов лист Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №13060/22.21-18 від 25.08.2023 та постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №58355829 від 25.08.2023. Підставою для закінчення виконавчого провадження послужила смерть боржника ОСОБА_6 .

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.11.2024р. клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця. Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Ямпільського відділу ДВС у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про закінчення виконавчого провадження від 25 серпня 2023 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №153/229/18 від 05 лютого 2019 року виданого Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення на користь ОСОБА_2 7500 доларів США, що еквівалентно станом на 22 лютого 2018 року 202410 грн. 29 коп., боргу за договором позики укладеного 29 квітня 2015 року. Зобов`язано головного державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відновити виконавче провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №153/229/18 від 05 лютого 2019 року виданого Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення на користь ОСОБА_2 7500 доларів США, що еквівалентно станом на 22 лютого 2018 року 202410 грн. 29 коп., боргу за договором позики укладеного 29 квітня 2015 року.

Постановою державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби від 07.02.2025 р. відновлено виконавче провадження. Згідно відповіді Ямпільського відділу державної виконавчої служби на адвокатський запит від 07.04.2025р. Станом на 24.04.2025р. виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні. За наявною інформацію спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Могилів-Подільського району Горбоконь О.Г. за №84/2023 Отже, в зв`язку із смертю боржника, оскільки правовідносини допускають правонаступництво, виникає необхідність у зміні сторони виконавчого провадження. З урахуванням вищевикладеного, заявник ОСОБА_2 просить суд замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №58355829, а саме ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступників.

Представник заявника ОСОБА_2 адвокат Путілін Є.В. в судовому засіданні подану заяву підтримав та просив суд замінити боржника у виконавчому провадженні ВП №58355829 - ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на його правонаступників.

Представник Ямпільського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мушик Т.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Заінтересована особа неповнолітній ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заінтересована особа неповнолітня ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Законний представник неповнолітніх заінтересованих осіб ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини третьої ст. 442 ЦПК України неявка вказаних осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2018 року в справі №153/229/18 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 7500 доларів США, що еквівалентно станом на 22.02.2028 202410 грн. за договором позики укладеним 29.04.2015.(а.с.3-9).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ямпіль Могилів-подільського району Вінницької області помер ОСОБА_6 (а.с.10).

З копії постанови державного виконавця Ямпільського відділу державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 07.02.2025 р. встановлено, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №153/229/18 від 05 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 7500 доларів США, що еквівалентно станом на 22.02.2028 202410 грн. за договором позики укладеним 29.04.2015 - було відновлено (а.с.12).

З копії відповіді Ямпільського відділу державної виконавчої служби на адвокатський запит від 07.04.2025р. встановлено, що станом на 24.04.2025р. виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні (а.с.11).

З копії спадкової справи №84/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилися спадкоємці: ОСОБА_7 , як спадкоємець за заповітом та неповнолітні діти спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,як спадкоємці за законом, які мають право на обов`язкову частку (а.с.25-60).

З копії заповіту від 02 червня 2023 року посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області встановлено, що ОСОБА_6 на випадок свої смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів ОСОБА_7 (зворотня сторона (а.с.28).

З матеріалів спадкової справи №84/2023 встановлено, що 02 серпня 2023 року до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області із заявою про прийняття спадщини в повному обсязі після смерті ОСОБА_6 звернулась ОСОБА_7 (а.с.26).

З копії витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № встановлено, що 10 грудня 2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . 15 червня 2007 року шлюб між ними було розірвано, актовий запис №746 (а.с.51-53).

З копії витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_8 , батьками якої вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.43-44).

З копії витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_9 , батьками якого вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.45-46).

З копії витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_10 , батьками якого вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.47-49).

З копії витяга з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_11 , батьками якої вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (зворотня сторона а.с.49- 50).

З копії заяви ОСОБА_7 від 15.02.2024 №62 встановлено, що ОСОБА_7 просила приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на наступне майно: квартиру під номером АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0791 га, що розташована по АДРЕСА_2 (а.с.51).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_3 (зворотня сторона (а.с.53).

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку встановлено, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0791 га , яка розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:0219 (а.с.55).

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 лютого 2024 року встановлено, що ОСОБА_7 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_6 , у зв`язку із тим, що з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями, які мають право на обов`язкову частку є діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/8 частки кожен (а.с.56).

З копії претензії від 30 квітня 2024 року встановлено, що ОСОБА_13 звертався до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області із проханням включити його вимоги щодо стягнення заборгованості, яка існувала у ОСОБА_6 (а.с.57-58).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ч.1 та 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництвоце перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма кореспондується з частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII, у якій зазначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Cмерть боржника слід розглядати як вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження.

Вказаними нормами права, виходячи з їх системного тлумачення, передбачено заміну сторони виконавчого провадження (у разі її смерті) правонаступником. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі №523/2357/20 (провадження №14-11цс22).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу, тобто такі, що нерозривно пов`язані з його особою і у зв`язку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У правовідносинах по даній справі до складу спадщини входить, зокрема обов`язок щодо повернення боргу за договором позики, що належав ОСОБА_6 за життя. Вказаний обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати. Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є можливим.

При вирішенні питання заміни учасника справи правонаступником та заміни сторони виконавчого провадження у разі смерті фізичної особи (боржника, відповідача) судам, перш за все, необхідно з`ясувати коло всіх спадкоємців померлої особи, а також встановити, чи пред`явлено кредитором вимоги до спадкоємців боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 101)).

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст.ст.1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у п.39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19)).

Звернення кредитора безпосередньо до суду, зокрема, із заявами про процесуальне правонаступництво та (або) про заміну сторони виконавчого провадження слід розглядати як пред`явлення кредитором вимог до спадкоємця боржника в порядку ст.1281 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (пункт 117)).

У статті 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника його грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права) за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 57-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39), від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункти 99-100)).

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)).

З огляду на норми цивільного законодавства та правові позиції викладені в постановах Верховного Суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з огляду на наступне:

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що із заявою в межах встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини звернулась ОСОБА_7 , як спадкоємець за заповітом, яка вважаться такою, що прийняла спадщину, оскільки подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та не відмовлялась від неї. Як встановлено з відповіді нотаріуса в межах спадкової справи №84/2023 свідоцтва про право на спадщину не видавалось, оскільки в спадкодавця ОСОБА_6 є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які мають право на обов`язкову частку у спадщині, а саме по 1/8 частці кожен. Таким чином, в ході розгляду справи судом було встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_7 (спадкоємець за заповітом) та двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

В матеріалах спадкової справи №84/2023 відсутні заяви неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини відповідно до чинного законодавства. Таким чином, неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_3 вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_6 .

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Виходячи зі змісту статті 1282 ЦПК України вказаною нормою визначено загальний характер відповідальності всіх спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема часткова відповідальність, в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тобто, обов`язок задоволення вимог кредитора спадкодавця лежить на усіх спадкоємцях, які прийняли спадщину, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині. Задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Відсутність у спадкоємців ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора. В ході розгляду даної справи судом було встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилося нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_3 , земельна ділянка площею 0,0791 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:0219.

Спадкоємці ОСОБА_6 прийняли спадщину у складі якої є нерухоме майно, але зволікають з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України.

Судом було встановлено, що розмір частки неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 становить 1/8 в кожного, розмір частки ОСОБА_7 становить 3/4.

Разом з цим, з долучених заявником доказів та з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 судом не встановлено, що заявник ОСОБА_2 , як кредитор спадкодавця, зверталась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області чи до спадкоємців боржника з вимогою (претензією) кредитора у розумінні статті 1281 ЦК України. Таким чином, заявник (кредитор) ОСОБА_2 вимогу до спадкоємців боржника в будь-який спосіб у строки, визначені ч.2 ст.1281 ЦК України, не пред`являла, а отже заявником не дотримано умов за яких існують підстави для здійснення заміни боржника у виконавчому провадженні. З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 258-261, 353-355, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи Ямпільський відділ державної виконавчої служби у Могилів-Подільському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Васільєва Зоя Миколаївна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законного представника неповнолітніх заінтересованих осіб ОСОБА_5 , Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 липня 2025 року.

Суддя Дзерин М.М.