ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2563/24 Головуючий суддя І інстанції Оболєнська С. А.
Провадження № 22-ц/818/1279/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року у справі № 636/2563/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 66850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки у праві приватної спільної сумісної власності на транспортний засіб - автомобіль, FORD FOCUS, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1560 куб. см, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 169800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 2366 грн 50 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яким закрити провадження у справі в даній частині. В частині стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки у праві приватної спільної сумісної власності на транспортний засіб - автомобіль, FORD FOCUS, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1560 куб. см, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 - змінити, зменшивши суму такої грошової компенсації з 169800,00 грн на половину оціночної вартості вищевказаного транспортного засобу, яка буде визначена судовим експертом в рамках проведеної автотоварознавчої експертизи.

09 червня 2025 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування вказав, що він з 10.05.2018 по теперішній час, згідно довідки № 6/4-1310 від 16.05.2025 року, виданої начальником відділу кадрової роботи Національної академії Національної гвардії України Сердюк К. Відповідно до вказаної довідки молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Національній академії Національної гвардії України з 10.05.2018 по теперішній час" та Витягу з наказу від 10.05.2018 №99, у якому зазначено що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом. Вказав, що Національна академія Національної гвардії України переведена на військовий стан, у зв`язку з чим він позбавлений брати особисто участь у судових засіданнях та надавати свої заперечення, пояснення щодо незаконності і необґрунтованості прийнятого судом рішення. На підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України просив зупинити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України вивчив матеріали справи та перевірив клопотання з доданими документами, колегія суддів вважає, що клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідачем ОСОБА_1 надано суду довідку № 6/4-1310 від 16.05.2025 року, виданої начальником відділу кадрової роботи Національної академії Національної гвардії України Сердюк К. Відповідно до вказаної довідки молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Національній академії Національної гвардії України з 10.05.2018 по теперішній час".

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

З аналізу змісту даної норми слідує, що Закон пов`язує обов`язок зупинення провадження у справі за наявності двох чинників: переведення військових формувань на воєнний стан або залучення до воєнних дій, а також безпосередню участь у воєнних діях сторони у справі, що призводить до неможливості реалізації своїх прав у суді.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюється Міністерством оборони України, однак такі документи відповідачем не надані, зокрема суду не надано наказ по особовому складу, а довідка є недостатнім доказом для встановлення відносин військовослужбовців.

В матеріалах справи відсутні докази того, що Національна академія Національної гвардії України у якій служить відповідач переведена на військовий стан, бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики. Сили підтримки. Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

При цьому, зупинення провадження у справі має бути обумовлено саме фактом переходу на військовий стан конкретного підрозділу у якому служить сторона процесу, доказів чого, в даному випадку, суду також надано не було.

Як вбачається з Витягу з наказу від 10.05.2018 №99, у якому зазначено що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом на три роки з 10.05.2018 по 10.05.2021, також не підтверджує того факту, що установа переведена на військовий стан, крім того, строк за контрактом пройшов до 10.05.2021, інших доказів відповідачем суду надано не було.

Таким чином вивчена судом довідка від 16.05.2025 року не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2022 року ( справа № 753/19628/17; провадження № 61-9218св22).

Таким чином, самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони на військовій службі для зупинення провадження у справі недостатньо. Сторони мають надати докази залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини на військовий стан тощо, оскільки безпідставна перерва в судовому розгляді буде порушувати право на справедливий суд.

Згідно статті 58 ЦПК України, сторона, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Крім того, відповідач не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК України прав, зокрема, шляхом листування, приймати участь у розгляді справи через представника.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює Вам, що Ви не позбавлені права скористатися правничої допомогою для представництва інтересів в суді апеляційної інстанції.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України та продовжений до цього часу.

Процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 17.01.2023 у справі №501/1699/17, від 09.05.2023 у справі №96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

До основних засад судочинства частиною третьої статті 2 ЦПК України віднесено розумність строків розгляду справи судом, пропорційність, диспозитивність, змагальність сторін.

Виходячи зі змісту статті 12, частини третьої статті 13 ЦПК України кожна сторона реалізує свої процесуальні права на власний розсуд з метою досягнення бажаного процесуального результату.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку у справі вже було ухвалено рішення по суті за участі ОСОБА_1 , який направляв до суду першої інстанції 06.05.2024 на електронну адресу суду відзив, в якому не заперечував проти чесного та справедливого поділу спільного майна подружжя, однак заперечував проти задоволення позову в частині стягнення з нього грошової компенсації за половину вартості автомобіля зазначивши, що придбав його за власні кошти, які він отримав після продажу попереднього власного автомобіля (придбаного до шлюбу). При цьому ОСОБА_1 не погодився з результатами розгляду справи в суді першої інстанції, однак свого представника адвоката для участі у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не направив, натомість намагається зупинити провадження у справі, що негативно впливає на розумні строки розгляду його скарги по суті. Така процесуальна поведінка об`єктивно спрямована на затягування розгляду справи поза межі розумних строків, що не відповідає завданню цивільного судочинства, яке визначене у ст. 2 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч .1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Виходячи з викладеного, враховуючи непредставлення належних, допустимих та достатніх доказів перебування відповідача у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, а також його (відповідача) залучення до виконання бойових завдань у зоні бойових дій, за відсутності у апелянта перешкод направити свого представника для розгляду апеляційної скарги, що зупинення апеляційного провадження порушує розумні строки розгляду цієї справи, з метою забезпечення виконання вказаного у ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства, відповідно до згаданого принципу пропорційності - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження.

Отже, клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній цивільній справі підлягає залишенню без задоволення. У разі неможливості прибути у наступне засідання апелянт не позбавлений права направити до суду апеляційної інстанції свого представника адвоката. Крім того, в Харківському апеляційному суді, як вже було повідомлено сторонам при відкриття провадження у справі, зберігається технічна можливість забезпечити участь сторін у справі та їх представників у судових засіданнях за допомогою електронного кабінету в системі електронний суд, в режимі відеоконференцзв`язку на сайті в мережі Інтернет vkz.court.gov.ua.

Керуючись ст.ст. 251,260, 381, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 01 липня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді колегія Ю.М.Мальований

О.В.Маміна