Справа № 466/8296/23
Провадження № 4-с/466/1/25
У Х В А Л А

іменем України

02 липня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Волянська Н.В.

склад учасників справи:

представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Рібун Р.В.

представник боржника ОСОБА_2 адвокат Саламаха Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова матеріали скарги стягувача ОСОБА_1 та представника стягувача - ОСОБА_3 , Боржник: ОСОБА_2 , Орган державної виконавчої служби: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення (в порядку ст. 447 ЦПК України), -

встановив:

09.08.2023 року стягувач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рібун Р.В. звернулися до суду із скаргою на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, в якій просять суд визнати неправомірним рішення державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ Панчишина В.Р. про зарахування платежів на загальну суму 159381,16 грн в частині зарахування платежів на суму 88280,66 грн, що здійснені боржником ОСОБА_2 до відкриття виконавчого провадження в рахунок виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року, згідно виконавчого листа 466/4577/19, виданого 30.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37500,00 грн відшкодування майнової шкоди та 500000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення по виконавчому провадженню №62724598; зобов`язати державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ Панчишина В.Р. усунути порушення (поновити порушене право стягувача ОСОБА_1 ), шляхом зарахування платежів на загальну суму 71100,50 грн (замість 159381,16 грн), що здійснені ОСОБА_2 до відкриття виконавчого провадження в рахунок виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року, згідно виконавчого листа 466/4577/19, виданого 30.07.2020 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37500,00 грн відшкодування майнової шкоди та 500000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення по виконавчому провадженню №62724598.

В обґрунтування доводів поданої скарги посилається на те, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року у справі №466/4577/19, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 , яким стягнуто на його користь з ОСОБА_2 37500,00 грн відшкодування майнової шкоди та 500000,00 грн відшкодування моральної шкоди. Вказаний вирок суду в частині часткового задоволення цивільного позову залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.06.2020 року та постановою Верховного Суду від 05.11.2020 року.

На виконання вироку суду в частині вирішення цивільного позову Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист. 04.08.2020 року державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ Панчишином В.Р. відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.07.2023 року у справі №466/2721/23, виконавчий лист №466/4577/19 визнано частково таким, що не підлягає виконанню на суму 7511,40 грн, яка сплачена стягувачу ОСОБА_1 ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна». Внаслідок чого, виконавчий лист у справі №466/4577/19 передбачає стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 529988,60 грн.

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ здійснено зарахування коштів, сплачених боржником ОСОБА_2 стягувачу ОСОБА_1 на суму 159381,16 грн до відкриття виконавчого провадження. З таким зарахуванням заявник ОСОБА_1 частково не погоджується та стверджує, що грошові кошти на суму 88280,60 грн зараховані в погашення боргу помилково, оскільки такі були враховані судами в справі №466/4577/19 при вирішенні цивільного позову та визначенні розміру відшкодування. У зв`зку з цим, заявник ОСОБА_1 вважає, що сума зарахованих державним виконавцем коштів має бути зменшена на суму 88280,60 грн.

11.12.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли заперечення представника боржника ОСОБА_2 адвоката Саламахи Н.В. на скаргу, в якій вона просить відмовити у задоволенні скарги з огляду на те, що при розгляді кримінальної справи №466/4577/19 та вирішенні цивільного позову, спірні грошові кошти, щодо зарахування яких подано скаргу стороною стягувача, не були предметом судового дослідження та не враховувались при остаточному визначенні суми відшкодування, а тому правомірно враховані державним виконавцем в суму погашення заборгованості.

11.12.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли письмові пояснення державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ Панчишина В.Р. на скаргу, в яких він зазначає, що 04.08.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62724598 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова №466/4577/19, виданого 30.07.2020 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 37500,00 грн відшкодування майнової шкоди та 500000,00 грн відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Вчинено всі необхідні виконавчі дії для забезпечення виконання вимог виконавчого листа. 07.10.2020 року до Залізничного ВДВС у м. Львові надійшла заява, до якої долучено квитанції зі сплати боржником ОСОБА_2 коштів на суму 79431,00 грн на користь стягувача ОСОБА_1 та заява боржника ОСОБА_2 від 09.04.2021 року про часткове погашення заборгованості. 09.04.2021 року Залізничним ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ скеровано стягувачу ОСОБА_1 лист щодо підтвердження ним отриманих коштів. Згідно з заявою стягувача ОСОБА_1 від 24.06.2021 року, ним підтверджено отримання коштів на суму 79950,16 грн за виконавчим листом №466/4577/19 від 30.07.2020 року. Внаслідок цього, залишок заборгованості за виконавчим листом станом на 11.12.2023 року становить 326302,44 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.08.2025 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання:

- заявник ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило;

- представник Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило.

В судовому засіданні:

- представник стягувача ОСОБА_1 адвокат Рібун Р.В. підтримав скаргу та просив її задовольнити;

- представник боржника ОСОБА_2 адвокат Саламаха Н.В. просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, суд встановив наступне.

16.03.2019 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , потерпілим від якої став ОСОБА_1 .

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року у справі про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь 37500,00 грн на відшкодування майнової шкоди та 500000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.06.2020 року та постановою Верховного Суду від 05.11.2020 року, вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року у справі №466/4577/19 в частині цивільного позову залишено без змін.

На виконання вироку Шевченківським районним судом м. Львова від 09.12.2019 року у справі №466/4577/19, 30.07.2020 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Залізничному ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ.

04.08.2020 року державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ винесено постанову №62724598 про відкриття виконавчого провадження.

На підставі виконавчого листа №466/4577/19 з боржника ОСОБА_2 проводиться стягнення у примусовому порядку на користь стягувача ОСОБА_1 на загальну суму 537500,00 грн (37500,00 грн - матеріальна шкода, 500000,00 грн - моральна шкода).

09.04.2021 року до Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він повідомив, що ним добровільно сплачено ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 159381,16 грн з наданням підтверджуючих квитанцій. У цій заяві ОСОБА_2 також посилався на постанову Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі №466/4577/19 та ухвалу Львівського апеляційного суду від 01.06.2020 року, згідно з якими сплачені ОСОБА_2 кошти до відкриття виконавчого провадження повинні враховуватись при визначенні залишку суми відшкодування.

09.04.2021 року Залізничним ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ скеровано стягувачу ОСОБА_1 лист з прохання повідомити про отримання коштів на загальну суму 79950,16 грн від боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом №466/4577/17 від 30.07.2020 року.

24.06.2021 року стягувачем ОСОБА_1 подано до Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ заяву, в якій він повідомив про те, що ним дійсно отримано грошові кошти на загальну суму 79950,16 грн за виконавчим листом №466/4577/17 від 30.07.2020 року. Факт наявності власноручного підпису на вказаній заяві саме стягувача підтверджено особисто ОСОБА_1 у судовому засіданні.

В поданій скарзі стягувач ОСОБА_1 погоджується із зарахуванням в погашення боргу за виконавчим провадженням грошових коштів на суму 71100,00 грн, оскільки вони сплачені після постановлення вироку у справі №466/4577/19. Проте, заявник ОСОБА_1 вважає неправомірним зарахування на суму 88281 грн (79950 грн за заявою ОСОБА_1 та 8331,66 грн згідно з квитанцією від 03.07.2019 року на суму 2000,00 грн, від 02.08.2019 року на суму 1507,54 грн, від 04.09.2019 року на суму 2814,07 грн, від 20.11.2019 року на суму 2010,05 грн) через те, що такі кошти сплачені ОСОБА_1 ще до постановлення вироку у справі №466/4577/19, а тому враховані судом першої інстанції при визначенні розміру відшкодування.

Правовідносини між сторонами виникли з приводу виконання судового рішення вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2019 року у справі №466/4577/19 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З огляду на наведені законодавчі положення та встановлені судом обставини, суд приходить висновку, що винесення вироку у справі №466/4577/19 в частині вирішення цивільного позову між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердило існування в ОСОБА_2 обов`язку з відшкодування ОСОБА_1 заподіяної шкоди в грошовій формі та наявність між сторонами саме грошового зобов`язання.

При цьому, суд звертає увагу на те, що судове рішення про стягнення грошових коштів у відповідності до ст. 11 ЦК України, не є підставою для виникнення обов`язку з відшкодування шкоди, а лише забезпечує можливість примусового виконання такого обов`язку, підтверджуючи його наявність на момент розгляду справи про стягнення коштів.

За таких обставин, суд не погоджується з доводами скаржника про те, що зарахування грошових коштів в рахунок погашення боргу, сплачених до моменту винесення вироку у справі №466/4577/19, є неправомірним, оскільки такий обов`язок виник в момент заподіяння шкоди та вже існував у ОСОБА_2 на момент розгляду справ в суді першої інстанції.

Внаслідок цього, сплата ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 з моменту заподіяння шкоди є виконанням ОСОБА_2 його обов`язку з відшкодування шкоди.

Статтею 599 ЦК України закріплено норму про те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на це, суд приходить висновку, що здійснення після 16.03.2019 року ОСОБА_2 компенсації грошових коштів ОСОБА_1 призводить до припинення обов`язку з відшкодування шкоди на суму здійснених компенсацій (виплат).

З огляду на це, суд не погоджується з доводами заявника про неправомірність врахування державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ грошових коштів, сплачених ОСОБА_2 в період з 16.03.2019 року до постановлення Шевченківським районним судом м. Львова вироку у справі №466/457/19, в суму залишку заборгованості за виконавчим листом у справі №466/4577/19.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ході розгляду скарги судом встановлено відсутність між стягувачем та боржником договорів чи будь-яких домовленостей, які були б підставою для отримання ОСОБА_1 грошових коштів від ОСОБА_2 до моменту постановлення вироку. Натомість, факт отримання таких компенсації підтверджується стягувачем.

При цьому, заявник у поданій скарзі посилається на те, що отримана ОСОБА_1 від ОСОБА_2 компенсація з 16.03.2019 року до моменту винесення вироку у справі №466/4577/19 вже врахована судом першої інстанції при визначенні розміру шкоди, а тому не може бути зарахована в погашення боргу за виконавчим листом, виданим після набрання вироком законної сили.

Оглянувши матеріали кримінальної справи №466/4577/19 за клопотанням стягувача та його представника, суд констатує, що вимоги про стягнення грошових коштів, які були сплачені ОСОБА_2 після 16.03.2019 року до моменту винесення вироку, ОСОБА_1 не заявлялись, внаслідок чого не були предметом судового розгляду. Крім того, в тексті судових рішень у справі №466/4577/19 не міститься жодних розрахунків щодо відмінусування сплачених ОСОБА_2 коштів від загального розміру відшкодування, який був присуджений вироком суду. Зазначення в судових рішеннях в межах кримінальної справи №466/4577/19 про факт здійснення ОСОБА_2 виплати компенсації, як обставину, що враховується для визначення міри покарання, не свідчить про врахування цієї обставини при вирішенні цивільного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з цим, суд відхиляє доводи скаржника про те, що визначений вироком суду у справі №466/4577/19 розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди здійснений з вирахуванням сплачених ОСОБА_2 спірних коштів.

На підставі матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ Панчишина В.Р., судом встановлено, що залишок заборгованості за виконавчим листом у справі №466/4577/19 станом на 11.12.2023 року становив 326302,44 грн із загальної суми боргу 529988,60 грн (з врахуванням ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 11.07.2023 року у справі №466/2721/23).

Доказів неправильності проведеного розрахунку стороною скаржника суду не надано, наведені у скарзі доводи спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на те, що державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного МУ МЮ правомірно враховано суму сплачених боржником ОСОБА_2 грошових коштів стягувачу ОСОБА_1 з моменту заподіяння шкоди 16.03.2019 року до моменту постановлення Шевченківським районним судом м. Львова вироку у справі №466/4577/19, суд приходить висновку про відмову у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 та представника стягувача адвоката Рібун Р.В.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 та представника стягувача - ОСОБА_3 , Боржник: ОСОБА_2 , Орган державної виконавчої служби: Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення державного виконавця під час виконання судового рішення (в порядку ст. 447 ЦПК України), - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Текст рішення складено 02.07.2025 року, у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальній справі.

Суддя: О. Ф. Федорова