СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/6310/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Виконавчий комітет Почаївської міської ради як орган опіки та піклування про стягнення аліментів та визначення порядку участі матері у вихованні дітей,

УСТАНОВИВ:

23 червня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Якименком М.М., до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Виконавчий комітет Почаївської міської ради як орган опіки та піклування про стягнення аліментів та визначення порядку участі матері у вихованні дітей.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 головуючим суддею визначено Кравченка Юрія Вікторовича. Справа передана судді 24.06.2025.

Дослідивши позовну заяву та додатки до неї, суддя дійшов таких висновків.

До відкриття провадження у справі, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Предметом поданого позову є, у тому числі, вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Водночас за відкритими даними з Єдиного державного реєстру судових рішень 28 липня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області ухвалив рішення у справі № 601/895/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.05.2016 і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначене рішення набрало законної сили 07.08.2016.

Даних про скасування вказаного рішення чи наявність рішення про припинення стягнення аліментів, що набрало законної сили матеріали справи не містять.

Наявність рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, яке є чинним, унеможливлює відкриття провадження у цій справі в частині вимоги про стягнення аліментів.

Суддя акцентує, що вжите у п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України словосполучення «є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав» слід розуміти, як вирішення судом питання про стягнення аліментів на дітей. При цьому не має значення, хто саме з батьків звернувся до суду з таким позовом.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі в частині вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 суддя відмовляє на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач керувався правилами альтернативної підсудності.

Однак через те, що суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині вимоги про стягнення аліментів, ч. 1 ст. 28 ЦПК України не підлягає застосуванню в цій справі.

Відтак, вирішуючи питання про підсудність справи за позовом про визначення порядку участі матері у вихованні дітей, суд керується правилами загальної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Реєстр територіальної громади м. Києва №132932845 від 24.06.2025 та Відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №1517118 від 26.06.2025 не містять інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 .

Згідно із ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

Згідно із ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Останнім відомим місцем реєстрації відповідачки є: АДРЕСА_1 . Таку адресу зазначив ОСОБА_1 у позовній заяві.

З огляду на те, що відповідачка не має зареєстрованого місця проживання у Святошинському районі міста Києва, справа не підсудна Святошинському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що справу слід передати на розгляд Кременецькому районному суду Тернопільської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 186, 258-261, 353-355ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Виконавчий комітет Почаївської міської ради як орган опіки та піклування в частині вимоги про стягнення аліментів.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, Виконавчий комітет Почаївської міської ради як орган опіки та піклування про визначення порядку участі матері у вихованні дітей передати на розгляд Кременецькому районному суду Тернопільської області.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В. Кравченко