Справа № 496/1402/25
Провадження № 2-н/496/90/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської Пасечник М.Л., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів, щомісячно, у розмірі 1/4 частини його доходів.

Дослідивши подану заяву та долучені до неї документи, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Суд звертає увагу на те, що прохальна частина заяви має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності розгляду, оскільки є тією формою захисту, яку просить заявник у суду, тому вона має бути чітко та конкретизовано сформульована відповідно до суті вимог.

Всупереч вимогам п.4 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у прохальній частині заяви про видачу судового наказу не конкретизовано вимоги заявника, а саме: 1) не вказано прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження дитини, на утримання якої, ОСОБА_1 просить суд стягувати аліменти; 2) не зазначено період часу, з якого та до якого слід стягувати аліменти; 3) не конкретизовано розмір аліментів, які заявник просить стягнути з боржника на її користь, натомість вимогами п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України деталізовано розмір аліментів, які може просити стягувач звертаючись до суду з вимогою про стягнення аліментів в порядку наказного провадження.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу слід відмовити, роз`яснивши заявниці про можливість повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 258-260, 353-354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Л. Пасечник