Справа № 746/247/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 липня 2025 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,

при секретарі Гриценко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 18 березня 2024 року № 00-9678157 в сумі 27 728,12 грн, з яких 9 460,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 268,12 грн - заборгованість за відсотками, а також просило стягнути судові витрати, а саме судовий збір, сплачений при поданні цієї позовної заяви, в сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «ЕЙС» зазначило, що 18 березня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9678157.

21 жовтня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії 18 березня 2024 року № 00-9678157 на суму 27 728,12 грн, з яких 9 460,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 268,12 грн - заборгованість за відсотками.

Оскільки всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором, після набуття ТОВ «ФК «ЕЙС» права грошової вимоги до неї ОСОБА_1 не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЕЙС»», ні на рахунки попереднього кредитора, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЕЙС»», яку позивач просить стягнути з неї в судовому порядку.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Сторони повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, призначеного на 14 год.

30 хв. 12 червня 2025 року.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання ТОВ «ФК «ЕЙС» про витребування доказів. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 платіжна картка (маска картки

№ НОМЕР_1 ), а також щодо фінансових операцій за цією карткою, із вказівкою про необхідність надати вказану інформацію на адресу суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Станом на час розгляду справи (на 14 год. 30 хв. 12 червня 2025 року) вказану інформацію, витребувану у АТ КБ «ПриватБанк», яка має значення для розгляду справи, суду не надано.

У судове засідання 12 червня 2025 року представник позивача не з`явився, про причини неявки не повідомив. У позовній заяві просив розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У разі неявки представника позивача у судове засідання просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, про причину неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (рекомендоване поштове відправлення вручено відповідачеві 29 травня

2025 року). Відзиву на позов до суду не подала.

Від представника відповідача - адвоката Ненади О.А., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи та на належному рівні підготуватись до захисту прав і законних інтересів відповідачки у цій справі ОСОБА_1 . На додаток до заяви адвокат надав ордер серії АА № 1378454, датований 12 червня 2025 року.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 12 червня 2025 року розгляд справи було відкладено до 12 год. 00 хв. 02 липня 2025 року.

13 червня 2025 року суд отримав запитувані відомості, надані АТ КБ «ПриватБанк».

02 липня 2025 року сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача виклав свою позицію щодо розгляду справи в позовній заяві. Відповідач, будучи повідомленою (отримала надіслану судом повістку 14 червня 2025 року), в судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, як не подала і будь-яких інших заяв чи клопотань. Від представника позивача заяв чи клопотань до суду також не надходило.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.

18 березня 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-9678157, згідно з яким позичальнику надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (підпункт 1.2) шляхом перерахування на платіжну картку

№ НОМЕР_2 (підпункти 2.8 договору), строком на 360 календарних днів, тобто до 13 березня 2025 року (підпункт 1.3.), зі сплатою за користування кредитними коштами

2,5 % на день від суми залишку кредиту під час дисконтного періоду (підпункт 1.7.2. договору).

Перерахування 18 березня 2024 року коштів у сумі 8 600,00 грн на платіжну картку

№ НОМЕР_3 (IBAN НОМЕР_4 ), емітовану на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк», підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду від 23 травня 2025 року. У листі АТ КБ «Приватбанк» також зазначено, що фінансовим номером телефону ОСОБА_1 , на який здійснюються всі повідомлення про рух коштів за її рахунком та інше, є номер телефону: НОМЕР_5 .

Укладення договору здійснено сторонами за допомогою ІТС ТОВ «Манівео», доступ до якої забезпечується клієнту через телекомунікаційний ресурс (пункт 2).

Позичальник через телекомунікаційний ресурс кредитодавця подала заявку на отримання кредиту в ІТС кредитодавця. Після обробки інформації, вказаної в заявці, збору та аналізу інформації про позичальника з інших джерел, в тому числі з бюро кредитних історій, проведення оцінки кредитспроможності та після проведення інших обов`язкових процедур ІТС кредитодавця прийняло рішення про надання позичальнику суми кредиту та про встановлення йому кредитного ліміту. ІТС кредитодавця, шляхом підстановки всієї необхідної інформації про кредитодавця в типову форму кредитного договору, згенерувало оферту, що містила усі істотні умови договору. Позичальник, ознайомившись з офертою в особистому кабінеті, підписала договір одноразовим ідентифікатором, згенерованим ІТС та направленим їй в смс-повідомлені та/або в повідомлені в месенджер та/або в електронному листі на електронну пошту та/або в особистому кабінеті, шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам, визначеним Законом України «Про електронну комерцію».

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті неможливе. Отже, заповненням анкети-заяви та підписанням договору за допомогою одноразового ідентифікатора позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

21 жовтня 2024 року ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на суму 27 728,12 грн, з яких 9 460,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 268,12 грн - заборгованість за відсотками.

За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт - відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників.

Відповідно до пункту 2.4. договору факторингу від 21 жовтня 2024 року № 21102024-МК/Ейс перехід від клієнта до фактора права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту, відбувається у дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу від 21 жовтня 2024 року

№ 21102024-МК/Ейс від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 27 728,12 грн. Даний факт підтверджується витягом з реєстру боржників за вказаним договором факторингу та платіжними інструкціями від

31 жовтня 2024 року № 13, № 15, № 16, які свідчать про виконання фактором своїх обов`язків за вищевказаним договором факторингу.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Однак боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку щодо погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики).

Відповідно до статей 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Отже, суд установив, що між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 18 березня 2024 року укладено договір кредитної лінії № 00-9678157, згідно з яким ТОВ «МАКС КРЕДИТ» надало позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту у сумі 8 600,00 грн, перерахувавши кошти на платіжну картку, реквізити якої вказала ОСОБА_1 у заявці на отримання коштів у кредит, тобто у ОСОБА_1 виконало перед ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування такими коштами Доказів виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним договором перед ТОВ «МАКС КРЕДИТ» матеріали справи не містять.

Також суд установив, що ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передало право вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ЕЙС» за договором факторингу від 21 жовтня 2024 року № 21102024-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії від 18 березня 2024 року № 00-9678157 на вказану суму.

Доказів виконання ОСОБА_1 зобов`язання щодо повернення кредитних коштів первісному кредитору чи ТОВ «ФК «ЕЙС» матеріали справи не містять.

Отже, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС»» до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за договором від 18 березня 2024 року № 00-9678157 про надання кредитної лінії в сумі 27 728,12 грн, з яких 9 460,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 18 268,12 грн - заборгованість за відсотками.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.

Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено в повному обсязі, судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви, в сумі 2 422,40 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Також стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягають судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 7 000,00 грн, які підтверджуються копією договору про надання правничої допомоги від 07 квітня

2025 року № 07/04/25-02, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС»» та Адвокатським бюро «Тараненко та Партнери», додатковою угодою до вказаного договору від 07 квітня

2025 року, а також підписаним сторонами актом прийому-передачі наданих послуг.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором у сумі 27 728 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС»», адреса місцязнаходження: вул. Харківське шосе, 19, оф. 2005, м. Київ, 02090, .

Суддя Н.Г. Нагорна