Справа №567/113/25
Провадження №2-о/567/27/25
УХВАЛА

01 липня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Гічиновська Я.В.

з участю:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Авраменко Ю.С.

представника Міністерства оборони України Москаленка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування на утриманні, -

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні звернулася ОСОБА_1 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказує, що після розлучення батьків разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , який має інвалідність з дитинства, проживала та вела спільне господарство разом з батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , який маючи дохід від надання послуг за допомогою мотоблоку та зі зварювальних робіт, утримував їх.

Зазначаючи про те, що з липня 2024 року батько був призваний на військову службу, під час якої продовжував утримувати її та її сина, а 02.10.2024 при захисті Батьківщини зник безвісти в районі населеного пункту Гостре Покровського району Донецької області, посилаючись на те, що встановлення факту перебування на утриманні необхідне для реалізації права на отримання грошового забезпечення батька в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №844 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», просить суд встановити факт її перебування на утриманні у ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 03.02.2025 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно з відкриттям провадження вирішено питання щодо залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

Ухвалою суду від 09.04.2025 залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 .

28.04.2025 ухвалою суду витребувано шляхом доступу до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відомості про отримані доходи заявниці ОСОБА_1 за період з 2019 року по даний час, витребувано з Острозької міської ради Рівненської області відомості про те, чи зверталася ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування з вимогами щодо отримання довідки про її перебування на утриманні ОСОБА_3 та/або про їхнє спільне проживання, результати розгляду звернення ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування з вимогами щодо отримання довідки про її перебування на утриманні ОСОБА_3 та/або їхнє спільне проживання, наявні в Острозькій міській раді Рівненської області відомості про перебування ОСОБА_1 в період з 24.02.2019 по даний час на утриманні ОСОБА_3 та наявні в Острозькій міській раді Рівненської області відомості про спільне проживання ОСОБА_1 в період з 24.02.2019 по даний час з ОСОБА_3 .

Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, посилаючись на обставини, викладені у ній, просили суд заяву задовольнити.

Представник заявниці додатково зазначила, що на даний час внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено право отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця його повнолітніми дітьми та пояснила, що на момент зникнення безвісти ОСОБА_3 та на момент подачі до суду заяви про встановлення факту перебування на утриманні така норма була відсутня, а зазначеним законом передбачалась можливість отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця особами, які перебували на його утриманні і тому саме довівши факт перебування на утриманні ОСОБА_3 його дочка ОСОБА_1 зможе претендувати на грошове забезпечення батька з моменту його зникнення безвісти, а не тільки з моменту набрання законної сили нормою, якою було внесено зміни у зазначений Закон.

Окрім того, зазначила, що встановлення такого факту є необхідним для досягнення і іншої мети, як то для забезпечення і інших соціальних гарантій осіб, які перебували на утриманні військовослужбовця, який пропав безвісти, які передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в тому числі отримання пенсії по втраті годувальника, а також для отримання субсидії на житло, оформлення спадкових прав в частині прийняття спадщини.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Міністерство оборони України в судовому засіданні просить в задоволені заяви відмовити, посилаючись на те, що на даний час внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено право отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця його повнолітніми дітьми, зазначаючи, що на даний час заявниці немає необхідності встановлювати факт її перебування на утриманні ОСОБА_3 .

При цьому, посилається на те, що іншої мети, яка б була необхідною для встановлення факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 вона в своїй заяві не наводить.

Окрім того, вказує на те, що заявницею належними доказами не доведено факту її перебування на утриманні ОСОБА_3 .

Представник військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника військової частини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ), батьки ОСОБА_3 на даний час померли (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , свідоцтво про смерть НОМЕР_4 ) та шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було розірвано (рішення Острозького районного суду Рівненської області у справі №567/1095/14-ц від 20.10.2014).

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 №01/6/6233 від 07.10.2024 ОСОБА_4 сповістили, що сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при виконання бойового завдання зник безвісти 02.10.2024 в районі населеного пункту Гостре Покровського району Донецької області.

Заявниця, у зв`язку зі зникненням безвісти свого батька ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на його утриманні з метою отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла до 01.02.2025), за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діє з 01.02.2025, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.

Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).

У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.

Із положень пункту 1 розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, вбачається, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей. У разі відсутності зазначених осіб належні суми грошового забезпечення виплачуються іншим спадкоємцям відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, з 01.02.2025 з переліку осіб, які можуть отримувати грошове забезпечення військовослужбовця, який зник безвісти, виключено осіб, які перебували на його утриманні. В той же час, до переліку таких осіб включено повнолітніх дітей військовослужбовця, який зник безвісти, якою і є заявниця.

Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, які виникають із цивільних правовідносин, тобто особистих немайнових і майнових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Одним із видів цивільного судочинства є окреме провадження, в якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 зазначила, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у постанові у справі №560/17953/21 від 18.01.2024.

З пояснень представника вбачається, що заінтересована особа Міністерство оборони України заперечує факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 , а відтак і її право на грошове забезпечення військовослужбовця.

За таких обставин слід дійти висновку, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України наявний спір про право на грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , який має бути вирішений у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічне положення містить ч.4 ст.315 ЦПК України, яка вказує на те, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, судом з`ясовано, що встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, пов`язане з наступним вирішенням спору про право на грошове утримання зниклого безвісти військовослужбовця та необхідністю доведення виникнення у заявниці такого права.

За наведених обставин суд вважає за вірне залишити заяву без розгляду та роз`яснити заявниці її право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ч.6 ст.294, ч.4 ст.315 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту перебування на утриманні залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці ОСОБА_1 її право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ),

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ),

заінтересована особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 ),

заінтересована особа - Міністерство оборони України (місцезнаходження: м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ),

заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Повна ухвала складена 04.07.2025 року.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.