Справа № 177/782/25
Провадження № 2/177/661/25
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

02 липня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Дятел К. Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування Дзуган М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в сім`ї якої проживають діти чоловіка, звернулася до суду в інтересах дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітнього ОСОБА_5 , щодо позбавлення їх матері - ОСОБА_2 , батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , який є батьком ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та з яким вона разом виховувала вказаних дітей з 2015 року, проживаючи з ними однією родиною.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер. Діти продовжили проживати з нею, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки їх мати ОСОБА_2 , вже багато років дітьми не цікавиться, не спілкується з ними, не приймає участі в їх вихованні, утриманні, забезпеченні елементарних природніх потреб, здоров`ям та навчанням дітей не цікавиться, фактично самоусунулася від виховання дітей, живе своїм життям та склала заяву в компетентні органи про відсутність заперечень щодо позбавлення її батьківських прав.

Позивач не бажає розлучати дітей з родиною, бажає щоб хлопці зростали у сімейному колі, поряд з нею та їх сестрою по батьку. Наразі наказами служби у справах дітей Новопільської сільської ради, діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 влаштовані на тимчасове проживання у її родину.

Однак, для можливості взяття дітей під опіку та піклування, з метою здійснення функцій опікуна (піклувальника), необхідним є вирішення питання щодо позбавлення матері батьківських прав, від виконання яких вона роками злісно ухиляється.

В ході судового розгляду позивач вказала, що діти та повнолітній ОСОБА_9 проживають з нею, забезпечені всім необхідним, між ними чудові стосунки, вони її слухають та допомагають, а вона дбає про них як мати.

Зазначила, що батько дітей стягував аліменти з ОСОБА_2 , але вона їх не сплачує, у зв`язку з чим дітям надаються матеріальна допомога державою.

Позивач просила суд позов задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом, за місцем фактичного проживання, отримавши повістки до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву та заяв з процесуальних питань суду не надала.

Представник третіх осіб - Дзуган М.А. , позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтримала та просила задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дітей, адже їх мати ОСОБА_2 самоусунулася від виховання, утримання дітей.

Опитані в судовому засіданні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо вказали, що після смерті батька проживають однією родиною з ОСОБА_1 , яка ними опікується, забезпечує всім необхідним, дбає про них. Зазначали, що проживали з батьком та ОСОБА_1 ще з ранніх років, оскільки мати ОСОБА_2 проживає окремо, їх долею не цікавиться, не спілкується з ними, не приймає участі у їх житті, навчанні та вихованні, не утримує їх. Діти вказали про те, що задоволення позову відповідає їх інтересам, вони бажають надалі проживати з ОСОБА_1 , щоб саме вона здійснювала щодо них опіку та була їх законним представником.

Суд, дослідивши у сукупності всі матеріали справи, заслухавши думку дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності, виходячи з принципу забезпечення найкращих інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками яких вказані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , що слідує з копії свідоцтв про народження дітей (а.с. 13-23).

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розвали шлюб 10.04.2019, що підтверджується копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/80/19 (а.с. 11).

Копією рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2019 у справі № 177/77/19, наявною в ЄДРСР, підтверджуються доводи позивача про те, що батько дітей стягував аліменти на утримання дітей з їх матері ОСОБА_2 , що підтверджує й той факт, що вже на той час, неповнолітні діти подружжя проживали з батьком.

16.08.2023 позивач по справі та ОСОБА_6 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Однак, як вказувала позивач та знайшло своє підтвердження у поясненнях дітей ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , вони задовго до цього проживали однією сім`єю, в якій народилася ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, актовий запис № 326 від 23.01.2025 (а.с. 24).

Після смерті батька дітей - ОСОБА_6 , його сини ОСОБА_16 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , залишилися проживати з ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з місця проживання № 107 від 13.03.2025 та підтверджено учасниками по справі під час судового розгляду (а.с. 26). Молодші діти ОСОБА_13 та ОСОБА_12 навчаються в ліцеї, здобуваючи загальну освіту (а.с. 28-29).

Після смерті батька, мати дітей ОСОБА_2 не бажала виконувати свої обов`язки щодо дітей, усвідомлюючи те, що вона є єдиним законним представником дітей після смерті батька, та 05.03.2025 склала заяву на ім`я старости Красівського старостинського старостату, про те, що не має змоги утримувати та виховувати своїх дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , з якими не проживає з 2013 року, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей (а.с. 25).

Згідно наказів Служби у справах дітей Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 09 та № 10 від 30.01.2025, діти ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , тимчасово влаштовані в сім`ю ОСОБА_1 , до моменту вирішення питання про постійне влаштування дітей (а.с. 30-31)

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 30.01.2025, слідує, що за місцем проживання ОСОБА_1 , дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , повнолітнього ОСОБА_5 , діти забезпечені всім необхідним, проживають в належних умовах (а.с. 32).

12.06.2025 рішенням виконавчого комітету Новопільської сільської ради № 110 від 12.06.2025, затверджено висновок органу опіки та піклування Новопільської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки це відповідає найкращим інтересам дітей, адже мати ОСОБА_2 самоусунулася від вихованням дітей, не піклується про них, не проявляє інтересу до їх подальшої долі, не цікавиться успіхами дітей, станом їх здоров`я, не дбає про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечує дітей харчуванням, лікуванням за потреби, не підтримує спілкування з ними в обсязі необхідному та достатньому для їх нормального емоційного і психологічного розвитку, та надала заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав (а.с. 70).

Відповідно до ст. 150, 151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № 3 (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Статтею ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач по справі, будучи повнолітньою, дієздатною особою, доказів протилежного суду не надано, усвідомлюючи свій обов`язок щодо належного виховання дітей, прийняття участі у їх житті та вихованні, самоусунулася від реалізації своїх батьківських прав та ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , оскільки проживає окремо від дітей з 2013 року, після смерті батька дітей не виявила про них жодної турботи, не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з ними в обсязі необхідному для нормального розвитку та відчуття материнської турботи, не проявляє материнської турботи та піклування, участі в житті дітей не приймає, долею синів не цікавиться, тому суд вважає за необхідне, виходячи з інтересів дітей, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Питання щодо стягнення аліментів на утримання дітей суд не вирішує, адже таке питання вже вирішено у рішенні суду від 10.04.2019 по справі № 177/77/19. Відповідно, опікун, інший законний представник дітей, не позбавлений права на отримання аліментів на свою користь на утримання дітей, в тому числі шляхом заміни стягувача у виконавчому листі (у виконавчому провадженні).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 , то суд не знаходить підстав для їх задоволення, адже на момент звернення до суду з вказаним позовом ОСОБА_5 досяг повноліття, тобто досяг цивільної дієздатності та відповідно має право реалізувати право щодо позбавлення його матері батьківських прав на власний розсуд. Матеріали справи не містять даних, що свідчили б про надання ОСОБА_1 права представляти інтереси повнолітнього ОСОБА_5 в суді, в тому числі подавати позов від його імені. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову в частині позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо повнолітнього сина ОСОБА_5 . Вказане не позбавляє права ОСОБА_5 звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 243 Сімейного кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 245 Сімейного кодексу України, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів.

Відповідно до ст. 65 Цивільного кодексу України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

Виходячи з вищевикладених норм чинного законодавства, до моменту призначення опікуна (піклувальника) ОСОБА_20 та ОСОБА_12 , або влаштування дітей до відповідного закладу, функції опікуна (піклувальника) над вказаними дітьми здійснює орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 1211,20грн (а.с. 33), а тому беручи до уваги задоволення позовних вимог, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути вказану суму з відповідача на користь позивача, в рахунок відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області, місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

До моменту призначення опікуна (піклувальника) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , функції опікуна (піклувальника) над вказаними дітьми здійснює орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку с. Красіно Криворізького району Дніпропетровської області, місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ), 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, в рахунок відшкодування судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 02.07.2025.

Суддя М.В. Березюк