ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6759/25 Справа № 212/515/25 Суддя у 1-й інстанції - Зімін М.В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Кривий Ріг

справа № 212/515/25

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Дяченко Д.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року, яке ухвалено суддею Зіміним М.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та повне судове рішення складено 29 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 26 квітня 2019 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 601 та видано відповідачу кредит у розмірі 46 364,30 грн зі сплатою процентів за користування кредтом в розмірі 47,88% річних.

Окрім того, 11 лютого 2022 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 701 та видано відповідачу кредит у розмірі 50 000 грн зі сплатою комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,22%.

Внаслідок неналежного виконання умов вказаних договорів у відповідача перед позивачем виникла кредитна заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2024 року становить: за Кредитним договором № 601 від 26 квітня 2019 року у розмірі 73 744,39 грн, з яких: 46 364,30 грн - заборгованість за кредитом, 27 380,09 грн - заборгованість за процентами; за Кредитним договором № 701 від 11 лютого 2022 року у розмірі 50 139,71 грн., з яких: 34 593,61 грн - заборгованість за кредитом, 6,10 грн. - заборгованість за процентами, 15 540 грн - заборгованість за комісією.

На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованість у загальній сумі 123 884,10 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитним договором № 601 від 26 квітня 2019 року у розмірі 73 744,39 гривень та за Кредитним договором № 701 від 11 лютого 2022 року у розмірі 50 139,71 гривень, що у загальному розмірі становить 123 884,10 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати в частині стягнення з неї на користь позивача процентів та комісій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог позивача, посилаючись на те, що позовні вимоги в частині стягнення боргу за нарахованою комісією в розмірі 15 540 грн не підлягають задоволенню, оскільки умови кредитних договорів про комісію є нікчемними. Також апелянт вказує, що до 01 січня 2023 року вона сплачувала кредитні зобов`язання разом з процентами. Нарахування процентів за ставкою 47,88% річних, є явно завищеними.

Також апелянт посилається на те, що у зв`язку з соціально-економічною ситуацією, втратою роботи та виїздом за кордон, вона тимчасово втратила можливість здійснювати регулярні платежі. Однак до цього моменту я виконувала кредитні зобов`язання у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 601, відповідно до якої отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 3 000 грн, на строк 12 місяців, який продовжується на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін, розмір річної процентної ставки 47,88 %. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Зазначені умови були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 26 квітня 2021 року, в якому також міститься підпис відповідача. (а.с.10,11)

Крім того, 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «ПУМБ» із заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 701, відповідно до якої отримала кредит на споживчі цілі у розмірі 50 000 грн, на строк 24 місяці, розмір річної процентної ставки 0,01%, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,22%. Своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування. Зазначені умови були доведені до відома відповідача перед укладенням договору, про що свідчить паспорт споживчого кредиту від 11 лютого 2022 року, в якому також міститься підпис відповідача. (а.с.8-10)

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 станом на 31 жовтня 2024 року становить: за Кредитним договором № 601 від 26 квітня 2019 року у розмірі 73 744,39 грн., з яких: 46 364,30 грн - заборгованість за кредитом, 27 380,09 грн - заборгованість за процентами; за Кредитним договором № 701 від 11 лютого 2022 року у розмірі 50 139,71 грн, з яких: 34 593,61 грн - заборгованість за кредитом, 6,10 грн - заборгованість за процентами, 15 540 грн - заборгованість за комісією. (а.с.39-44)

Відповідачу було направлено письмову вимогу від 04 листоада 2024 року про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ» та погашення заборгованості у розмірі 123 884,10 грн (а.с.34), однак відповідачем вказана вимога проігнорована.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Проте, колегія суддів не може повінстю погодитись з таким висноком суду, з огляду на наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.509ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.

За положеннями ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання.

Згідно положень ч.1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст.611 ЦК України.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України).

З огляду на викладене вище, оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитними договорами, укладеними з банком, з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентами за користування кредитними коштами.

Доводи апеляційної скарги про те, що до 01 січня 2023 року позивач сплачувала кредитні зобов`язання разом з процентами та нарахування процентів за ставкою 47,88 % річних, є явно завищеними колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки розмір вказаних процентів за користування кредитними коштами був погоджений між сторонами.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що зміна соціально-економічної ситуації, втрата роботи та виїзд за кордон, у зв`язку з чим відповідач тимчасово втратила можливість здійснювати регулярні платежі, не звільняє боржника від виконання зобов`язань за кредитними договорами.

Щодо вимог про стягнення заборгованості за комісією в загальному розмірі 15 540 грн, колегія суддів зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно положень частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другоїстатті 8 Закону України «Про споживче кредитування»Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до положень пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно положень додатку 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно положень до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Про що зазначено у висновку Верховного Суду у постанові Великої Палати від 13 липня 2022 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 14-44цс21).

Відповідно до положень п.5 заяви № 701 від 11 лютого 2022 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної відповідачем встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,22 %.

Однак розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Таким чином, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, колегія суддів доходить висновку про те, що положення кредитного договору, укладеного між відповідачем та АТ «ПУМБ» (п. 5 заяви № 701 від 11 лютого 2022 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором,є нікчемними.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2022 року у справі №194/1387/19 (провадження № 14-44цс21).

Оскільки умови договору щодо обов`язку здійснення платежів по комісії є нікчемними, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку нарахованої комісії у загальному розмірі 15 540 грн.

На підставі наведеного вище рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії у загальному розмірі 15 540 грн, та як, наслідок зменшенню підлягає стягнута з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №701 від 11 лютого 2022 року з 50 139,71 гривень до 34 599,71 гривен та зменшенню підлягає загальний розмір заборгованості, стягнутої оскаржуваним рішенням з відповідача на користь позивача з 123 884,10 гривень до 108 344,10 гривен.

В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги та зміною оскаржуваного рішення, підлягають перерозподілу судові витрати, пропорційно задоволенних позовних вимог та апеляційної скарги.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову,що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 123 884,10 грн, що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 15 540 грн заборгованості за комісією за Кредитним договором № 701 від 11 лютого 2022 року, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року змінити в частині розміру заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за Кредитним договором № 701 від 11 лютого 2022 року, зменшивший цей розмір з 50139,71 гривень до 34 599,71 гривен

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року змінити в частині загального розміру заборгованості, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», зменшивши цей розмір з 123 884,10 гривень до 108 344 (сто вісім тисяч триста сорок чотири) грн 10 коп.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року змінити в частині розміру судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», зменшивши цей розмір з 2 422,40 гривен до 2 118 (дві тисячі сто вісімнадцять) грн 53 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 455 (чотириста п`ятдесят п`ять) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 01 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: