КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/914/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Завод 410 ЦА» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за не використані дні щорічної відпустки, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Сенька М.Ф.,-

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з відповідача: заборгованість із виплати заробітної плати в розмірі 53 931 грн 51 коп.; грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 4 446 грн 55 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв?язку із порушенням строків її виплати в розмірі 364 грн 48 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 11 жовтня 2023 року по день фактичного розрахунку; завдану моральну шкоду в розмірі 25 256 грн 00 коп.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року названий позов задоволено частково.

Стягнуто з державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 заборгованість із виплати заробітної плати в загальному розмірі 53 931 грн 51 коп.; грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в розмірі 4 446 грн 55 коп.; компенсацію втрати частини заробітної плати у зв?язку із порушенням строків її виплати в розмірі 364 грн 48 коп.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 677 грн 72 коп.; завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн 00 коп.; сплачений судовий збір в розмірі 1 073 грн 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2024 року в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні скасовано.

В цій частині ухвалено нове рішення суду.

Стягнуто з державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 88 781 грн 32 коп.

В іншій частині заочне рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з державного підприємства «Завод 410 ЦА» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 610 грн 00 коп.

16 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заявник просив стягнути з ДП «Завод 410 ЦА» витрати на правничу допомогу у розмірі 6 200 грн 00 коп.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Так, за ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року за № 285/5547/21 зазначено: «Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, касаційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.»

Колегією суддів встановлено, що 16 червня 2025 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення з ДП «Завод 410 ЦА» витрат на правничу допомогу у розмірі 6 200 грн 00 коп.

До заяви долучено копію: договору про надання правової допомоги від 20 листопада 2023 року; додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 11 липня 2024 року; акту наданих послуг від 13 червня 2025 року; платіжної інструкції; розрахунку судових витрат.

Так, звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_1 не зазначено обґрунтувань поважності причин неподання до апеляційного суду доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у названій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що представнику ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133,141, 270 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити представнику ОСОБА_1 в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко