СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/270/25
Провадження № 2/306/432/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Сова-Фафула А.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Свалявської міської ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина. До складу спадкового майна померлого входить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Звернувшись до Свалявської ДНК з метою прийняття спадщини після смерті чоловіка, дізналася, що останнім не було проведено первинну реєстрацію спірного будинку, через що, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права. Зазначає, що на момент смерті чоловіка, з ним в вищезазначеному житловому будинку були зареєстровані позивачка, її донька, третя особа - ОСОБА_3 , внуки ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . Зазначає, що третя особа ОСОБА_3 , не має жодних претензій щодо оформлення позивачкою одноособово права власності на житловий будинок. Тому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на будинок, що знаходться в АДРЕСА_1 , якой складається з: житлового будинку "А", літньої кухні "Б", сарая "В", вбиральні "Г", котельні "Д", навісу "Е", колодязя "І", воріт з хвірткою №-1, огорожі №-2, огорожі №-3, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники в підготовче засідання не з`явилися.

Представник прзивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача (а.с.97).

Представник Свалявської міської ради подала клопотання про розгляд справи у її відсутності за наявними у матеріалах справи документами (а.с.39-41).

Третя особа ОСОБА_3 подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.43)

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.01.2020 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 4 від 16.01.2020 року, проведений виконавчим комітетом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.7).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 05.07.1986 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , 05.07.1986 року зареєстровано шлюб у Дусинській сільраді Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 19, виданий 05.07.1986 року. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_7 (а.с.8).

Відповідно паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого 26.12.1995 року, Свалявським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_4 , анкетні дані заявниці зазначені: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 від 04.06.1987 року (а.с.9-13).

Також, згідно свідоцтва про народження виданого 06.05.1991 року, серія НОМЕР_5 , за місцем реєстрації Дусинська сільрада Свалявського району Закарпатської області, батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , актовий запис №30 від 06.05.1991 року (а.с.14).

Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 13.02.2014 року, посвідчено реєстрацію шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 13.02.2014 року Виконкомом Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 2, виданий 13.02.2014 року. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_11 (а.с.15).

Як убачається з інформаціїї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 станом на 16.08.2024 року - відомості відсутні (а.с.20).

Відповідно до повідомлення наданого на адвокатський запит від 08.08.2024 року №758 в.о начальника відділу "ЦНАП" Свалявської міської гради Попович В. підтверджено, що покійний ОСОБА_4 , на момент смерті був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , разом з ним за вищевказаною адресою були зареєстровані : ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 . Згідно відомостей погосподарської книги с Росош (за 2016-2020 рр) ОСОБА_4 на момент смерті був головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 (а.с.21).

На житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №200/2024 від 30.07.2024 року, такий складається з: житлового будинку "А", літньої кухні "Б", сарая "В", вбиральні "Г", котельні "Д", навісу "Е", колодязя "І", воріт з хвірткою №-1, огорожі №-2,огорожі №-3. Його вартість становить 98 640 грн (а.с.22-28,29).

За приписами ч.2,3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

В пункті 3.1. «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року викладеного пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вказано, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. 15, 392, 1216, 1218, 1223, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до Свалявської міської ради, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку "А", літньої кухні "Б", сарая "В", вбиральні "Г", котельні "Д", навісу "Е", колодязя "І", воріт з хвірткою №-1, огорожі №-2, огорожі №-3, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

02.07.2025 року