Справа № 523/2/25
Провадження №2-о/523/2/25
У Х В А Л А

"26" червня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Ячменьової Д.В.,

представника заявниці - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою та просить встановити факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 01 серпня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви вона зазначила, що шлюб між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований лише 21 лютого 2024 року, однак в період сумісного проживання вони вели спільний бюджет і за спільні кошти купили квартиру. Встановлення вказаного факту потрібно для встановлення факту спільного володіння квартирою, власником якої зареєстровано її.

В судовому засіданні 27 травня 2025 року заявниця підтримала заяву, а заінтересована особа не заперечувала проти її задоволення.

26 червня 2025 року в судовому засіданні з ініціативи суду на обговорення поставлено питання про закриття провадження у справі .

Представниця заявниці заперечувала, оскільки вважала що така подана заява підлягає розгляду в окремому провадженні.

Заслухавши представницю заявниці, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з нормами п.1,3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

У ході розгляду справи, шляхом перевірки відомостей сайту Судової влади України та перевірки матеріалів цивільної справи №523/20851/24 встановлено, що в провадженні Пересипського районного суду міста Одеси вже перебувала справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 01 серпня 2014 року до 20 лютого 2024 року.

23 грудня 2024 року заявниці ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження з посиланням на п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Як слідує із змісту заяви в зазначеній справі та заяви, що знаходиться на розгляді, вимоги ідентичні і підстави також: встановлення факту для підтвердження спільного майна. Тобто заявниця не навела інших доводів, які вказують на підстави для встановлення зазначеного факту в порядку окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, факт який просить встановити заявниця не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки за даних обставин підлягає встановленню під час поділу майна, розгляд якого здіснюється в порядку позовного провадження.

Необхідно звернути увагу на те, що заявниця не оскаржувала раніше постановлену ухвалу у справі №523/20851/24 і вона набрала законної сили.

Керуючись ст.ст.260,261,353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Суддя

Повна ухвала складена 26 червня 2025 р.