Єдиний унікальний номер 728/1091/25
Номер провадження 2/728/448/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

представника позивачки - адвоката Ковалюха В.М.

представника відповідача - адвоката Бурноса О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

02.05.2025 до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі Позивачка) до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позову мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер племінник Позивачки - ОСОБА_3 , який за життя залишив на ім`я Позивачки заповіт на земельну ділянку площею 3.3914 га. Однак про наявність заповіту Позивачка не знала до 21.03.2025. Отримавши у Курінському старостинському окрузі дублікат вказаного заповіту, Позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки пропустила строк подання вказаної заяви та дізналася, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_2 . Вказані обставини змусили Позивачку звернутися до суду з даним позовом, у якому вона просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 у три місяці.

Згідно з ухвалою від 05.05.2025 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Після усунення недоліків, відповідно до ухвали суду від 14.05.2025 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 04.06.2025.

04.06.2025 підготовче провадження у справі було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті на 01.07.2025.

У судовому засіданні представник Позивачки позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав та додатково пояснив, що Позивачка не є родичкою ОСОБА_3 , однак, у зв`язку з тим, що у заповіті чомусь зазначено, що ОСОБА_3 заповідає земельну ділянку своїй тітці ОСОБА_1 , то у позовній заяві заявлено вимогу про визначення Позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 ; нотаріус не повідомив ОСОБА_1 про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , тому вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав, підтримав доводи поданого ним відзиву, які зводяться до того, що Відповідач є сином ОСОБА_3 , а Позивачка тіткою по лінії батька і була обізнана про смерть ОСОБА_3 , тому не була позбавлена можливості подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, як спадкоємиця за законом; Відповідач прийняв спадщину після смерті батька, як спадкоємець за законом першої черги та оформив на себе земельну ділянку площею 3.3914 га; оскільки, виходячи із практики Верховного суду, необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування), тому позов вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Виходячи із копії свідоцтва про народження від 14.05.2025, виданого виконавчим комітетом Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 . У графі «Батько» вказаного свідоцтва зазначено « ОСОБА_5 », у графі «Мати» - « ОСОБА_6 » (а.с.17).

25.04.1969 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб, у зв`язку з чим ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.17 зворотна сторона).

Згідно з копією актового запису про народження №37 від 31.05.1965, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Матір`ю вказаної дитини зазначена ОСОБА_10 , відомості про батька відсутні; у графі «Прізвище, ім`я, адреса заявника, номер його паспорта або іншого документа, що посвідчує особу» вказано « ОСОБА_6 » (а.с.36).

Згідно з довідкою від 16.06.2025 №Р-1113, виданою Державним архівом Чернігівської області, архів не може видати довідку про народження у 1936 році ОСОБА_10 (а.с.39).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно з копією дубліката заповіту від 23.08.2016 №98, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 3.3914 га заповів своїй тітці ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно з копією спадкової справи №62/2018, вона була заведена Бахмацькою державною нотаріальною конторою 08.02.2018 після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом, у якій ОСОБА_2 вказав, що окрім нього є інші спадкоємці; також, у травні 2024 року ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини за законом, у тому числі у виді земельної ділянки площею 3.3914 га. (а.с.50, 64).

Також, у спадковій справі наявна копія заповіту від 23.08.2016 №99, згідно з яким ОСОБА_3 земельну ділянку площею 5.17 га, земельну ділянку площею 3.0588 га та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті заповів своєму сину ОСОБА_2 (а.с.56).

Виходячи із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.05.2024, виданого Бахмацькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є його син ОСОБА_2 ; спадщина, на яку видано свідоцтво складається із земельної ділянки розміром 3.3914 га, з кадастровим номером :10:000:0410, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території колишньої Курінської сільської ради (а.с.26 зворотна сторона).

Згідно з повідомленням Бахмацької державної нотаріальної контори від 10.04.2025 №286/02-14 Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у тому числі у зв`язку з пропуском строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини (а.с.8 зворотна сторона, 68).

Згідно з положеннями ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з вимогами ст.1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що Відповідач, як спадкоємець першої черги за законом, 02.05.2024 отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 3.3914 га, з кадастровим номером :10:000:0410, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Курінської сільської ради.

У свою чергу, Позивачці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини та з огляду на те, що свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно отримав спадкоємець першої черги. При цьому, як на причину пропуску строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини Позивачка вказує на необізнаність про наявність заповіту на своє ім`я, про який їй стало відомо 21.03.2025.

У даному випадку судом враховано, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 у виді земельної ділянки площею 3.3914 га, виходячи із заповіту, є його тітка ОСОБА_1 , а виходячи із змісту позову та його вимог, Позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті племінника ОСОБА_3 .

Згідно з положеннями п.5.16 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин, та за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.04.2024 у справі №686/5757/23 (провадження №14-50цс24) Верховний Суд зробив висновок, що у разі, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування. Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала. Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття/відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду висновала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та вищевказаний правовий висновок Верховного Суду, беручи до уваги, що Позивачка, будучи обізнаною про смерть ОСОБА_3 , який, виходячи із змісту заповіту та позовних вимог є її племінником, не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини за законом, як спадкоємець третьої черги та з урахуванням прийняття вказаної спадщини Відповідачем, як спадкоємцем за законом першої черги, а також зверненням Позивачки до суду з даним позовом через сім років після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову.

При цьому, суд також відхиляє доводи представника Позивачки про те, що вона не є родичкою померлого ОСОБА_3 і не вважає їх такими, що вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки у випадку, якщо Позивачка не є тіткою ОСОБА_3 , вона не є особою, на ім`я якої ОСОБА_3 склав заповіт, у якому чітко вказано, що заповідальне розпорядження вчинене саме на користь тітки заповідача - ОСОБА_1 і дана обставина повинна бути перевіреною нотаріусом згідно з положеннями п.5.16 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.81-83, 247, 264-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити повністю.

Позивачка ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода