Справа № 214/6212/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 липня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чернової Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Нестеренко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 214/6212/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності незаконною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Криворізької міської ради та просить суд визнати поновленим договір оренди землі № 2023413 від 12.06.2023, укладений між сторонами у справі. В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що згідно вказаного договору оренди, вона орендувала земельну ділянку по пр. 200-річчя Кривого Рогу кадастровий номер :06:040:0081, для розміщення тимчасової споруди торговельно-зупиночного комплексу «Ясень». Згідно договору оренди землі, строк договору спливав 12.03.2024, а тому вона 26.01.2024 написала відповідну заяву щодо поновлення (продовження) указаного договору, однак отримала повідомлення про залишення заяви без руху від 21.02.2024 у зв`язку з недодержанням при здійсненні підприємницької діяльності вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, захисту прав споживачів, забезпечення якості товарів, що реалізуються населенню та недотриманням зобов`язань, передбачених пунктом 31 договору оренди. Керуючись статтею 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на підставі повноважень визначених статтею 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», інформацію надано для оперативного реагування на викладені факти згідно з вимогами чинного законодавства та очікуються відповіді (лист управління розвитку підприємництва від 14.02.2024 № 7-04/22-01-10/145). Для можливості розгляду зазначеного питання їй відповідачем було рекомендовано у термін не більше одного місяця усунути та надати інформацію про виявлене порушення чинного законодавства. В подальшому нею не знайшлося підтвердження даного порушення чинного законодавства, а саме продажу алкогольних та тютюнових виробів без марок акцизного збору за цінами, нижчими від установлених, без документів, що підтверджують походження продукції, про що вона повідомила Криворізьку міську раду , проте рішенням Криворізької міської ради ХLVIII сесії VІІІ скликання № 2662 від 22.03.2024 їй було відмовлено в поновленні (продовженні) договору оренди землі по пр. 200-річчя Кривого Рогу для тимчасової споруди торгівельно-зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки за інформацією управління розвитку підприємництва виконкому Криворізької міської ради у торговельно-зупиночному комплексі «Ясень» здійснюється продаж алкогольних та тютюнових виробів без марок акцизного збору за цінами, нижчими від установлених, без документів, що підтверджують походження продукції, заявниця у місячний термін не усунула вказані недоліки. Не погоджується із вказаним рішенням, оскільки вона надавала в оренду ОСОБА_2 приміщення по пр. 200-річчя Кривого Рогу, зупинка ТЗК «Ясень» та як тільки отримала листа від Криворізької міської ради стосовно здійснення продажу, одразу ж провела перевірку по тимчасовій споруді та не виявила жодних порушень, про що повідомила відповідача, однак все одно отримала відмову. При цьому їй не було надано жодних доказів, які б свідчили про порушення з її боку норм чинного законодавства, не надано жодної інформації про час та дату порушення. Вона має переважне право на продовження договору оренди земельної ділянки, тому вважає вказану відмову протиправною, необґрунтованою та такою, що порушує її права. Згідно тексту позовної заяви (а.с. 10), позивач просить визнати відмову в поновленні (продовженні) Криворізькою міської ради незаконною та зобов`язати відповідача поновити (продовжити) договір оренди земельної ділянки за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 25 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Криворізької міської ради Сова Ю.В. звернулася до суду з відзивом на позов, в обґрунтування якого зазначено, що на підставі рішення Криворізької міської ради від 28.04.2023 № 1922 «Про поновлення (продовження) договорів оренди землі» між Криворізькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки від 12.06.2023 № 2023413, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :06:040:0081 за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0045 га під розміщення тимчасової споруди торгівельно-зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », строк дії договору оренди закінчився 12.03.2024. За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, було встановлено факт неналежного виконання обов`язків землекористувача, визначених п. 31 договору, а саме порушення вимог законодавства у сфері торгівлі, що призвело до втрати переважного права на його поновлення. У зв`язку із зазначеним рішенням Криворізької міської ради № 2662 від 22.03.2024 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні (продовженні) договору оренди землі по пр. 200-річчя Кривого Рогу для тимчасової споруди торгівельно-зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », враховуючи лист управління розвитку підприємництва виконкому Криворізької міської ради від 14.02.2024 № 07-04/22-01-10/145, яким повідомлено про факту порушення орендарем законодавства у сфері торгівлі, а саме: здійснюється продаж алкогольних та тютюнових виробів без марок акцизного збору за цінами, нижчими від установлених, без документів, що підтверджують походження продукції, на підставі чого ФОП ОСОБА_1 відмовлено у поновленні договору оренди на новий строк, про що повідомлено у листі виконкому міської ради від 29.03.2024 № 17/02-07/1848. Таким чином вважають, що орендарем не було дотримано вимог пункту 31 договору оренди та вимог норм чинного законодавства у сфері торгівлі алкогольним та тютюновими виробами, а отже позивачка втратила своє переважне право на поновлення договору оренди, яке закріплено у договорі. Доказів на відсутність виявлених порушень позивачем не надано. При цьому суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, ухвалюючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, а також давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Рішення Криворізької міської ради про відмову позивачу у поновленні на новий строк договору оренди земельної ділянки прийнято відповідно до норм чинного законодавства України в силу своїх дискреційних повноважень компетентним на те органом з огляду на той факт, що договір оренди від 12.06.2023 № 2023413 припинив свою дію, матеріали справи містять докази порушення умов договору зі сторони орендаря, що підтверджується листом управління розвитку підприємництва від 14.02.2024, листом виконкому Саксаганської районної у місті ради від 20.04.2023, листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 07.03.2024 та наявністю заперечення з боку власника та розпорядника земельної ділянки. Зауважено, що Криворізька міська рада, а не її виконавчий комітет, має виключне право вирішувати питання щодо надання у користування земельних ділянок щодо земель, які є власністю територіальної громади м. Кривого Рогу та відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення земельних питань знаходиться поза межами компетенції виконавчого комітету. Рішення № 2662 від 22.03.2024 прийняте Криворізькою міською радою, а не виконавчим комітетом Криворізької міської ради, що виключає порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах виконавчим комітетом Криворізької міської ради. Тому просить відмовити у задоволенні вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив представником відповідача адвокатом Морозовим В.Ю. викладені доводи, аналогічні викладеним у тексті позовної заяви.

Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до такого висновку.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, 12 червня 2023 року між Криворізькою міською радою, як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , було укладено договір оренди земельної ділянки № 2023413, предметом якої є земельна ділянка житлової та громадської забудови за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (03.07) для розміщення тимчасової споруди торговельно-зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з кадастровим номером :06:040:0081, яка розташована на АДРЕСА_1 . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0045 га.

Указаний договір було укладено терміном на 9 місяців, дата закінчення дії договору обчислюється від дати його укладання.

26 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до орендодавця із заявою щодо поновлення (подовження) договору оренди земельної ділянки, однак листом Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 21 лютого 2024 року заяву залишено без руху, оскільки при опрацюванні наданих на розгляд документів з`ясовано, що при здійсненні підприємницької діяльності недодержано вимоги чинного законодавства у сфері торгівлі, захисту прав споживачів, забезпечення якості товарів, що реалізуються населенню та недотриманням зобов`язань, передбачених пунктом 31 договору оренди. Керуючись статтею 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на підставі повноважень визначених статтею 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», інформацію надано для оперативного реагування на викладені факти згідно з вимогами чинного законодавства та очікуються відповіді (лист управління розвитку підприємництва від 14.02.2024 № 7-04/22-01-10/145). Для можливості розгляду зазначеного питання рекомендовано ОСОБА_1 у термін не більше одного місяця усунути та надати інформацію про виявлене порушення чинного законодавства (а.с. 24-25).

Рішенням Криворізької міської ради № 2662 від 22.03.2024 ОСОБА_1 відмовлено в поновленні (продовженні) договору оренди землі по пр. 200-річчя Кривого Рогу для тимчасової споруди торгівельно-зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », враховуючи лист управління розвитку підприємництва виконкому Криворізької міської ради від 14.02.2024 № 07-04/22-01-10/145, яким повідомлено про факту порушення орендарем законодавства у сфері торгівлі, а саме: здійснення продажу алкогольних та тютюнових виробів без марок акцизного збору за цінами, нижчими від установлених, без документів, що підтверджують походження продукції, а отже орендарем не було дотримано вимог пункту 31 договору оренди та вимог норм чинного законодавства у сфері торгівлі алкогольним та тютюновими виробами (а.с. 27-28).

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду, проте саме Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Так, згідно статті 32-2 Закону України «Про оренду землі», поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Статтею 33 вказаного Закону визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

У справі № 272/440/18 Верховний Суд (постанова від 28.09.2020) виходив з того, що судами попередніх інстанцій у цій справі було встановлено, що орендодавець висловив своє небажання продовжувати строк дії договору оренди землі, як до його закінчення дії, так і протягом місяця після закінчення строку договору оренди, тому, проаналізувавши положення Закону України "Про оренду землі", дійшов висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України та статті 33 Закону України "Про оренду землі" буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. При цьому судом касаційної інстанції зауважено, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

У постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16 суд касаційної інстанції акцентував увагу на необхідності врахування під час розгляду спорів у подібних правовідносинах презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних правовідносин.

Верховний Суд зауважував, що оскільки відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, задекларувавши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" визначає алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та певні правові запобіжники для захисту орендаря як більш уразливої сторони в цих правовідносинах від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря.

У межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.

Щодо ж до прав орендаря на продовження орендних правовідносин, то судовий захист законодавчо передбачено лише для особи, яка належним чином виконувала свої обов`язки за договором. Отже, у вирішенні питання щодо продовження користування земельною ділянкою слід виходити з того, що користування має бути належним з точки зору положень статті 3 ЦК України, а не будь-яким.

Як встановлено судом орендар ОСОБА_1 у встановлені договором та законодавством строки через надала 26.01.2024 на адресу орендодавця лист-повідомлення про поновлення (продовження) договору оренди землі, відомості про одночасне надання нею проекту додаткової угоди до заяви відсутні.

У свою чергу, орендодавець (міськрада) у місячний термін розглянув заяву та надіслав лист-повідомлення про залишення заяви без руху у зв`язку з виявленими порушеннями орендарем умов договору, надавши місячний строк для його усунення, після закінчення якого 22 березня 2024 року було прийнято рішення про відмову в поновленні договору оренди землі з посиланням на порушення орендарем пункту 31 договору.

Так, згідно пункту 31 спірного договору оренди, орендар зобов`язаний серед іншого додержуватись вимог чинного законодавства у сфері торгівлі, захисту прав споживачів, забезпечення якості товарів,т що реалізуються населенню.

У якості доказу правомірності прийнятого рішення, стороною відповідача надано до суду копії лист управління розвитку підприємництва виконкому Криворізької міської ради від 14.02.2024 № 07-04/22-01-10/145, яким повідомлено про факту порушення орендарем ФОП ОСОБА_3 та невстановленим суб`єктом господарювання законодавства у сфері торгівлі, а саме: здійснення продажу алкогольних та тютюнових виробів без марок акцизного збору за цінами, нижчими від установлених, без документів, що підтверджують походження продукції.

Крім того, згідно листа Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, від 20.04.2023, на виконання листа за підписом заступника міського голови Костянтина Бєлікова про вжиття заходів реагування стосовно реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без дозвільних документів у торгово-зупиночному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_1 повідомлено, що під обстеження зазначеного об`єкта бізнесу суб`єктом господарювання дозвільних документів на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами не надано, у зв`язку з чим направлено лист до відділення поліції № 4 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області (а.с. 77).

Листом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 07.03.2024, повідомлено про фактичну перевірку кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 . В ході перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів, чим порушено вимоги ст. 11-1 Закону України від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються, електронних сигаретах та пального». Відповідно до ст. 17 Закону до суб`єкта господарювання будуть застосовані штрафні санкції у розмірі 10 000,00 грн. (а.с. 77).

Указані обставини стороною позивача не спростовані, доказів протилежного суду не надано, посилання ОСОБА_1 на той факт, що нею було проведено перевірку та не виявлено фактів порушення ґрунтується виключно на припущеннях та нічим не підтверджені.

Таким чином суд дійшов висновку про доведеність орендодавець (відповідач) належними та допустимими доказами неналежне виконання орендарем (позивачем) своїх зобов`язань за договором.

Крім того, частиною 3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

Верховний Суд у постанові від 27 червня 2024 року у справі № 462/8809/21 (провадження № 61-12117св23) виснував, що додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Таким чином, якщо орендар з дотриманням умов договору та законодавства надіслав орендодавцю лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і протягом одного місяця як після надіслання, так і після закінчення строку договору не отримав листа-повідомлення орендодавця про відмову в укладенні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03 листопада 2021 року у справі № 910/7864/20, від 03 лютого 2021 року у справі № 915/1003/20, від 30 листопада 2021 року у справі № 910/15776/20 та від 11 жовтня 2023 року у справі № 125/222/22.

Матеріали справи взагалі не містять додаткової угоди та доказів її направлення на адресу відповідача у визначений законом строк, а отже ОСОБА_1 не виконала вимоги статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки не надала проєкту додаткової угоди, а значить не повідомила таким чином орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 та від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2023 року у справі № 596/583/19 (провадження № 61-4013св22) виснував, що додаткова угода до договору оренди землі, зміст якої зафіксований у рішенні суду, відповідно до пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Висновки про належний спосіб захисту при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди землі Велика Палата Верховного Суду сформулювала у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18, вказавши, що при вирішенні спірних правовідносин щодо поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена статтею 33 Закону України «Про оренду землі», належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди саме із викладенням її змісту.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 не заявляла вимог щодо визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту.

Суд також приймає до уваги доводи представника виконавчого комітету Криворізької міської ради в частині неналежного відповідача з таких підстав.

Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача, замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц (провадження №14-61цс18) дійшла висновку про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки № 2023413 від 12.06.2023 позивачкою укладено з орендарем Криворізькою міською радою та саме цим орендарем відмовлено ОСОБА_1 у поновлення договору оренди землі, а отже саме орендар в особі Криворізької міської ради є належним відповідачем у цій справі.

Позов пред`явлено до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, який відповідними повноваженнями у законодавчому порядку не наділений, а отже є неналежним відповідачем у справі, що розглядається.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Ураховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, частково знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог.

Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У зв`язку з відмовою у задоволенні вимог, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності незаконною повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. . Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду складено 03 липня 2025 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Криворізької міської ради, , місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Кривий Ріг, пл.. Молодіжна,1.

Суддя Чернова Н.В.