Провадження № 2-з/638/120/25
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Агапов Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

30.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просив:

1. Накласти арешт на цілісний майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », гагальною площею 1354,3 м.кв., який складається з: житлового будинку під літ. А, дерев`яного, обкладеного цеглою; літнього будинку під літ. А-1, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-2, дерев`яного; літнього будинку під літ. A-З, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-4, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-5, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-6, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-7, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-8, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-9, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-10, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-11 дерев`яного; літнього будинку Під літ. А-12, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-13, дерев`яного; битовки під літ. Б, дерев`яної; медпункту під літ. В, дерев`яного; павільйону під літ. Г, залізного; павільйону під літ. Д, залізного; сторожки під літ. Ж, цегляної, площею 10,7 кв.м.; більярдної під літ. З, дерев`яної; душевої під літ. Е, цегляної; льоху під літ. Л, цегляного,- гаражу під літ. М, залізного; гаражу під літ. II, залізного; гаражу під літ. О, залізного; гаражу під літ. ГІ, залізного; гаражу під літ. Р, залізного, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 . Заборони Акціонерному товариству «РВС Банк» вчиняти будь - які дії зі зміни фактичного стану, проведення перереєстрації, продажу, передачі в оренду або користування тощо цілісного майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 1354,3 м.кв., який складається з: житлового будинку під літ. А, дерев`яного, обкладеного цеглою; літнього будинку під літ. А-1, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-2, дерев`яного; літнього будинку під літ. A-З, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-4, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-5, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-6, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-7, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-8, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-9, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-10, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-11 дерев`яного; літнього будинку під літ. А-12, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-13, дерев`яного; битовки під літ. Б, дерев`яної; медпункту під літ. В, дерев`яного; павільйону під літ. Г, залізного; павільйону під літ. Д, залізного; сторожки під літ. Ж, цегляної, площею 10,7 кв.м.; більярдної під літ. З, дерев`яної; душевої під літ. Е, цегляної; льоху під літ. Л, цегляного; гаражу під літ. М, залізного; гаражу під літ. Н, залізного; гаражу під літ. О, залізного,- гаражу під літ. ГІ, залізного; гаражу під літ. Р, залізного, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 або відчуження будь-яким способом до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 18 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «ДЕМАРК» (Банк «Демарк») та Дочірнім підприємством «Теплоенергоцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі Енергетичні Технології» (Позичальник) укладено Кредитний договір № 102- 054.

18 вересня 2008 року між ВАТ «Банк «Демарк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 102-054/1 від 18 вересня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 3217.

14 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк «Демарк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено Договір № 1 про внесення змін до Іпотечного договору № 102-054/1 від 18 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3217.

Згідно з п. 1.2 Іпотечного договору Предметом іпотеки є нежитлова будівля, цілісний майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 1354,3 м.к, який складається з: житлового будинку під літ. A-З, дерев`яного, обкладеного цеглою, літнього будинку під літ. А-1, дерев`яного; літнього будинку під літ.А-2, дерев`яного; літнього будинку під літ. A-З, дерев`яного; літнього будинку під літ.А-4, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-5; літнього будинку під літ. А-6, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-7, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-8, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-9, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-10, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-11, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-12, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-13, дерев`яного; павільйону під літ. Г, залізного; павільйону під літ. Д, залізного; сторожки під літ. Ж, цегляної, площею 10,7 кв.м., більярдної під літ. З, дерев`яної; душової під літ. Е, цегляної; гаражу під літ. Л, цегляного; гаражу під літ. М., залізного; гаражу під літ. Н, залізного; гаражу під літ. О, залізного; гаражу під літ. П. залізного; гаражу під літ. Р, залізного, відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством Архітектурне бюро та бюро технічної інвентаризації Ізюмського району Харківської області «18» вересня 2008 року за р. № 20276257, реєстраційний номер 1606785, номер запису 18 в книзі 1.

Цей цілісний майновий комплекс бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці Заводської сільської Ради народних депутатів, Ізюмського району, Харківської області, та належить Іпотекодавцю на праві власності.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року здійснено заміну сторони виконавчого провадження, а саме: стягувана ПАТ «Банк «Демарк» (,1400 Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Комсомольська, буд.28) у виконавчих провадженнях з примусового виконання рішення суду по справі №2016/2-474/11, провадження №2/623/9/2013 позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 , третя особа Дочірнє підприємство «Теплоенергоцентраль» Товариства з обмеженою відповідальністю «Високі Енергетичні Технології» про стягнення предмета іпотеки на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Паріс» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська 77а,- ).

01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» та Акціонерним товариством «РВС Банк» укладено договір про відступлення права вимоги №01/10/2020-1.

01.10.2020 AT «РВС БАНК» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «ПАРІС» за Кредитним договором №102-054 від 18.09.2008 (з Договорами про внесення змін) та Іпотечного договору №102-054/1 від 18.09.2008 (з Договором про внесення змін), посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Чуприною Г.О., реєстровий номер 3217, Договору застави №102-054/2 від 18.09.2008, Договору поруки №102- 054/3 від 18.09.2008 (з Договорами про внесення змін).

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 листопада 2020 року було задоволено заяву та замінено стягувана у справі № 2016/2-474/11 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» на Акціонерне товариством «РВС Банк».

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником спірної нерухомості є АТ «РВС Банк».

Заявник вказує, що вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав зі способом судового захисту у відповідності до чинного законодавства України та практики Верховного Суду по цій категорії спорів.

Також зазначає, що банк має вільну можливість у будь-який час після звернення позивача із позовом до суду розпорядитись своїм майном чи внести до статутного капіталу юридичної особи, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та відновлення прав Позивача.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї докази, матеріали позовної заяви, суд дійшов наступного висновку.

Згідно відомостей довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником спірної нерухомості є АТ «РВС Банк».

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У частині першій статті 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. При цьому вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) виснувала, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом залежно від конкретного випадку. Під час вжиття заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 201/9686/23 (провадження № 61-18173св23).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі № 910/8298/21 із посиланням на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, зазначено, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) констатовано про відсутність підстав для відступу від висновків, що містяться у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2022 року у справі № 910/11069/21 та від 10 травня 2022 року у справі № 910/8298/21 та на які містилося посилання при передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Суд вважає обґрунтованим посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що відчуження відповідного майна за час розгляду справи істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та відновлення прав позивача.

Разом з тим, згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду № 643/12369/19 від 19 лютого 2021 року арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

У даному випадку застосування судом заходу забезпечення позову у вигляді арешту на земельну ділянку, заборони користування або передачі в оренду, враховуючи інші заявлені види забезпечення позову, на думку суду, буде непропорційним втручанням в права невизначеного кола осіб та повної заборони її використання, що фактично призведе до вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, а тому є неспівмірним заявленим позовним вимогам.

Відповідно до ч.4 ст.152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.13 ст.158 ЦПК України Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст.149-153,157,247,258-260,261,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборони Акціонерному товариству «РВС Банк» вчиняти будь - які дії зі зміни фактичного стану, проведення перереєстрації, продажу, або відчуження будь-яким способом цілісного майнового комплексу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 1354,3 м.кв., який складається з: житлового будинку під літ. А, дерев`яного, обкладеного цеглою; літнього будинку під літ. А-1, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-2, дерев`яного; літнього будинку під літ. A-З, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-4, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-5, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-6, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-7, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-8, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-9, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-10, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-11 дерев`яного; літнього будинку під літ. А-12, дерев`яного; літнього будинку під літ. А-13, дерев`яного; битовки під літ. Б, дерев`яної; медпункту під літ. В, дерев`яного; павільйону під літ. Г, залізного; павільйону під літ. Д, залізного; сторожки під літ. Ж, цегляної, площею 10,7 кв.м.; більярдної під літ. З, дерев`яної; душевої під літ. Е, цегляної; льоху під літ. Л, цегляного; гаражу під літ. М, залізного; гаражу під літ. Н, залізного; гаражу під літ. О, залізного,- гаражу під літ. П, залізного; гаражу під літ. Р, залізного, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 або відчуження будь-яким способом до вирішення справи по суті.

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Р.О. Агапов