Справа № 357/4382/25
Провадження № 2/357/2982/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

17 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», в особі представника Грибанова Дениса В`ячеславовича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просило суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (, місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСКОМБАНК») суму заборгованості:

- за договором позики № 2965745 в розмірі 17250,00 грн, з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14,50 грн сума заборгованості за відсотками; 10000,00 грн сума заборгованості за пенею; 2235,50 грн комісія за надання позики;

- за кредитним договором № 8058882 в розмірі 29700,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16200,00 грн сума заборгованості за відсотками; 4500,00 сума заборгованості за пенею, штрафами;

Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 46950,00 грн.

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» понесені судові витрати, а саме: 3028,00 грн судового збору та 1514,00 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» зазначило, що 06.07.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем був укладений договір позики № 2965745, підписанням якого відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті http://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п 5.1 п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті http://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 Договору позики).

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (скорочено ТОВ «ФК ЄАПБ») укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників № 33 від 08.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 .

05 липня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8058882, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. В межах даного договору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало Відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідача, а Відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені Кредитним договором.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (п.п. 9.8 кредитного договору), які розміщені на веб-сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредиту, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, у свою чергу позичальник кошти у визначений договором строк не повернув.

27.02.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір Факторингу № 27022025 відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру Боржників від 27.02.2025 до Договору Факторингу № 27022025 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 29700,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16200,00 грн сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 46950,00 грн, просить позов задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В квітні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 03.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 30.04.2025 на 09:00 год.

30.04.2025 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про причини неявки розгляд справи відкладено на 17.06.2025 на 09:00.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечують, просить розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Крім того, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України та шляхом направлення відповідного повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону НОМЕР_3 , статус повідомлення «Доставлено» 04.04.2025 13:40:40.

Згідно з довідкою ф. 20 АТ «УКРПОШТА» судова кореспонденція не вручена адресату та повернута відправнику з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 06.07.2024 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 2965745, підписанням якого відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті http://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п 5.1 п. 5 Договору позики). А також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті http://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі (п.п. 5.3 п. 5 Договору позики) (а.с. 8-12).

Згідно з п. 1 за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

Відповідно до п. 2 Договору сума позики складає 5000,00 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка фіксована 0,01% в день, комісія за надання позики 44,71%. Дата надання позики 06.07.2024, дата повернення позики 04.08.2024. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, процентна ставка 5,00% в день за понадстрокове користування позикою, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 10640,17 % річних. Орієнтовна загальна вартість позики складає 7250,00 грн.

14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (скорочено ТОВ «ФК ЄАПБ») укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 13-15).

Відповідно до Додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, Додаткової угоди № 7 від 13.06.2022 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, Додаткової угоди № 41 від 08.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та Акту прийому-передачі Реєстру Боржників № 33 від 08.10.2024 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до боржників за реєстром боржників № 33 від 08.10.2024 (а.с. 16-19).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 33 від 08.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/24 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а.с. 20).

Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики № 2965745 за період з 06.07.2024 по 08.10.2024 сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «ФК«ЄАПБ» становить 17250,00 грн, з яких: загальна заборгованість по тілу кредиту становить 5000,00 грн, загальна заборгованість по відсотками становить 14,50 грн, комісія за надання позики 2235,50 грн, сума заборгованості за пенею 10000,00 грн (а.с. 21).

05.07.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8058882, який було підписано клієнтом електронним підписом одноразовим ідентифікатором С3773 (а.с. 27-37).

Згідно з п. 1.2. Договору Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

Сума кредиту складає: 9000,00 гривень, тип кредиту - кредит, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, строк кредиту 360 днів (п.п. 1.3-1.4 договору). Дата надання кредиту 05.07.2024 або 06.07.2024 (п. 2.2 договору). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: тип процентної ставки: фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5 договору). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача. Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору (п. 2.2 договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами рахунку клієнта (п. 2.4 договору).

До кредитного договору банком долучено паспорт споживчого кредиту, які також відповідачем підписані електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 38-39).

27 лютого 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 27022025 відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 40-42).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» 27.02.2025 підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27022025 від 27 лютого 2025 року (а.с. 43).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.02.2025 до Договору Факторингу № 27022025 від 27.02.2025 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 29700,00 грн, з яких: 9000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 16200,00 грн сума заборгованості за відсотками, 4500,00 грн сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с. 44).

Згідно з розрахунку ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість відповідача за Кредитним договором від 05.07.2024 № 8058882 за період з 27.02.2025 по 28.02.2025 складає 29700,00 грн (а.с. 45).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із матеріалів справи, на обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по договору позики № 2965745, позивач надав наступні докази: копію договору позики № 2965745 від 06.07.2024, укладеного між «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , витяг з Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (вступна частина, розділи 1 «Предмет договору», 3 «Порядок розрахунків», 4 «Передача документації», 8 «Форс-мажорні обставини», 9 «Заключні положення», 10 «Місцезнаходження та реквізити сторін»), відповідно до якого ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право вимоги за Договором позики № 2965745, додаткову угоду № 2 від 28.07.2021 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, додаткову угоду № 7 від 13.06.2022 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, додаткову угоду № 41 від 08.10.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 08.10.2024, витяг з Реєстру Боржників № 33 від 08.10.2024, розрахунок заборгованості за Договором позики № 2965745 від 06.07.2024 за період з 08.10.2024 по 28.02.2024, який містить підпис та печатку представника ТОВ «ФК«ЄАПБ».

На обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по договору про надання споживчого кредиту № 8058882, позивач надав наступні докази: копію договору про надання споживчого кредиту № 8058882 від 05.07.2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 , паспорт споживчого кредиту, витяг з Договору факторингу № 27022025 від 27.02.2025 (вступна частина, розділи 1 «Предмет договору», 2 «Гарантії», 3 «Порядок розрахунків», неповний розділ 10 «Місцезнаходження та реквізити сторін», акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.02.2025 за договором факторингу № 27022025 від 2702.2025, витяг з Реєстру Боржників від 27.02.2025 до договору факторингу № 27022025, розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 8058882 від 05.07.2024 за період з 27.02.2025 по 28.02.2025, який містить підпис та печатку представника ТОВ «ФК«ЄАПБ».

Проте, зазначені докази жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними вище договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) дійшов висновку про те, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять.

Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач у позові, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказом наявності заборгованості.

Розрахунок заборгованості, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

У ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Факторинг це операція з переуступки першим кредитором прав вимоги боргу третьої особи другому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу першому кредиторові. Договір факторингу є одним із цивільно-правових договорів, за яким можуть передаватися права вимоги кредитора.

Тобто, це угода, яка дозволяє кредитору отримати від третьої особи суму в рахунок зобов`язань боржника (відступлення права грошової вимоги). По суті, це заміна кредитора в зобов`язанні.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України, у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ЄАПБ» зазначало, що 14.06.2021 між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21, 27 лютого 2025 року між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 27022025. У відповідності до умов вказаних договорів, відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і до відповідача, і ТОВ «ЄАПБ» набуло статусу кредитора за Договорами позики № 2965745 від 06.07.2024 та за договором про надання споживчого кредиту № 8058882 від 05.07.2024.

Проте, надані суду копії договорів факторингу є неповними. Зокрема, Договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 містить лише відомості про розділи 1, 3, 4, 8, 9, 10, до договору не надано додатки зазначені у п. 9.10 цього Договору, які є невід`ємною його частиною. Крім того, не надано доказів сплати ціни вимоги. Договір факторингу № 27022025 від 27.02.2025 містить лише відомості про розділи 1, 2, 3, 11, не повний розділ 10, до договору не надано додатки зазначені у п. 10.9 цього Договору, які є невід`ємною його частиною. Крім того, не надано доказів сплати ціни вимоги.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже зазначалось вище, позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідно до договорів факторингу на які він посилається у позові, позивач набув право грошової вимоги до відповідача, що взагалі позбавляє суд можливості встановити, чи має позивач право на звернення до відповідача з вказаним позовом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач у позові виклав обставини, якими обґрунтовував заявлені вимоги та зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, як і не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовом із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування, просив розглянути справу без їхньої участі, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій.

З урахуванням встановлених обставин справи та враховуючи принцип справедливості, добросовісності, розумності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягає задоволенню, оскільки не доведені належними та допустимими доказами у справі.

На підставі викладеного в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ».

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки, долучені до позовної заяви докази, не підтверджують факту переходу права вимоги за договором позики № 2965745 від 06.07.2024 та за кредитним договором № 8058882 від 05.07.2024 від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ЄАПБ», не містять доказів щодо перерахунку кредитних коштів на рахунок відповідача, так само як і розрахунку заборгованості первісного кредитора, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, то судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

Керуючись статтями Керуючись статтями, 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України , суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовити.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», , місцезнаходження: вулиця Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 17 червня 2025 року.

Суддя Г. О. Рижко