Справа № 355/1199/25
Провадження № 2/355/814/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Котенко Л.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Куценко Н.В.

представника відповідача Чередніченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та поділ спільного майна подружжя.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася представник позивача ОСОБА_1 адвокат Куценко Н.В. з позовною заявою у якій просить встановити факт спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 з серпня 1995 року по серпень 2023 року. Визнати транспортні засоби зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 автомобіль RENAULT TRAFIC 2009 року випуску , ГАЗ-3302 2006 року випуску спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку транспортного засобу RENAULT TRAFIC 2009 року випуску, загальною вартістю 330830 гривень, який перебуває у власності ОСОБА_2 .. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 транспортного засобу ГАЗ3302 2006 рік випуску загальною вартістю 135900 гривень, який перебуває у власності ОСОБА_2 ..

Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтувала тим що з серпня місяця 1995 року позивач ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели з ним спільне господарство, спільний побут та бюджет по серпень місяць 2023 року. Шлюб між сторонами в органах ДРАЦ ніколи не реєструвався. Від спільного сумісного проживання в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За період шлюбу спільною працею, за спільні кошти, для спільних потреб сторонами були придбані транспортні засоби 13 жовтня 2020 року автомобіль RENAULT TRAFIC 2009 року випуску та автомобіль ГАЗ-3302 2006 року випуску, які були зареєстровані на ім`я відповідача ОСОБА_2 .. Позивач не може дійти згоди з відповідачем щодо поділу спільного майна подружжя. Факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу позивача з відповідачем підтверджується актом №5 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою фактичного місця проживання від 21 лютого 2024 року, свідками, а також народженням у позивача від відповідача спільного сина ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засідання позовні вимоги підтримала послалась на вище означені обставина та пояснила, що дійсно вона проживала довгий час з відповідачем, а саме з 1995 року по 2013 рік. Від сумісного проживання в них у 2010 році народився син. Відповідач не хотів реєстрації шлюбних відносин і вона на цьому не наполягала. Крім того як в неї, так і у відповідача мались діти від першого шлюбу, в неї двоє доньок, відповідач також має двох доньок, яких звели в одну родину. Вона їх доглядала та виховувала поки вони не одружились та покинули домівку. В її обов`язки входило догляд за господарством, а саме за два коровами, свинями та домашньою птицею. Молоко та інші молочні продукти виготовлені нею особисто, відносилось на ринок, де нею особисто продавалось. Відповідач вимагав повернення частину грошей, вказував про їх особисту належність йому з тих підстав, що корови були його власністю. Залишок коштів йшли на дітей та оплату комунальних послуг та продукти харчування. Відповідач займався фермерством, працював у полі, вирощену продукцію продавав на отримані кошти купував техніку сільськогосподарського призначення з отриманих коштів грошей не давав. До 2013 року була прописана в будинку відповідача. Потім, коли він почав будувати будинок, наполіг щоб вона разом зі своїми дітьми виписалась, не хотів претендентів на новий будинок, що вона і зробила. Перейшла жити до своїх батьків, які проживали поруч. Однак життя не склалось як його так і її, доньки виросли покинули їх. За свої кошти, які виручені відповідачем за сільгосппродукцію, він купив два автомобіля ГАЗ-3302 та RENAULT TRAFIC у 2020 та 2021 роках. В подальшому відповідач став принижувати, ображати та виганяти її з будинку не зважаючи, що мається сумісний син. В зв`язку з чим, вона зовсім перейшла жити у батьківську хату у 2023 році. Син також покинув її та пішов жити до батька у новий будинок. В свою чергу відповідач стягував з неї аліменти на утримання сина. Син з нею не спілкується налаштований проти неї.

Представник позивача Куценко Н.В. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити послалась на обставини викладені позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився ,передав свої повноваження адвокату Чередніченко Н.В. .

Представник відповідача адвокат Чередніченко Н.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що сторона позивача не надала доказів, які б вказували на спільне проживання як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Запевнення позивачем, що сумісно проживали як чоловік та дружина поза шлюбом з 1995 року по 2023 рік не може визнаватися судом, оскільки норми закону до 01 січня 2004 року такої не існувало. Сторони перебували в неформальних відносинах приблизно до 2013 року. За час перебування у таких відносинах в них народився син. У сторін відносини не були пов`язані з веденням спільного господарства, вони ніколи не мали ані спільного бюджету, ані спільних зобов`язань. Ніколи не вирішували побутових питань, лише питання які, пов`язані з вихованням дитини. Відносини сторін обмежувались завжди разовими зустрічами, створювати сім`ю з позивачкою відповідач не мав наміру незважаючи на наявність спільної дитини. Наприкінці 2013 року будь-які відносини з позивачкою у відповідача закінчилися взагалі, проте вони вирішили зберегти товариські відносини заради спільної дитини, а тому транспортні засоби були придбані відповідачем протягом 2020 року та 2021 року, не мають жодного відношення до позивачки, оскільки придбані за особисті кошти відповідача. Позивач ОСОБА_1 вказала , що відповідач сам вкладав свої кошти в придбання різної техніки та автомобілів, оскільки займався фермерством. Акт обстеження наданий як доказ стороною позивача не відповідає вимогам законодавства і випадкам коли він повинен складатися.

Свідок ОСОБА_5 вказала, що вона є донькою відповідача її батько з матір`ю не живуть з 1994 року. З мачухої позивачем ОСОБА_1 батько став проживати з 1995 року і вони з сестрою прийшли жити до батька та мачухи у якій також було двоє доньок від першого шлюбу. Мачуха за ними доглядала збирала до школи, годувала. Купляла одяг. Після закінчення школи з 2007 року навчалась і завжди приїжджала до батька та мачухи. Під час підготовки до шлюбу батько її не дозволяв одружуватись та вигнав. Батько погано ставився до мачухи принижував її постійно. Їй невідомо за які кошти будувався будинок та куплялась сільгосптехніка та автомобілі, як ділились кошти між ними її не відомо.

Свідок ОСОБА_6 вказала, що з 1995 року є сусідкою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , які на той час проживали спільно. Вони держали дві корови, свиней, курей виховували своїх дітей. Позивач ОСОБА_1 возила молочні продукти на ринок торгувала. Відповідач займався фермерством продавав зерно. Як ділились між ними кошти і на які гроші покупалась сільхозтехніка та автомобілі її не відомо. Акт склали в приміщені сільської ради, вона знає сторони. Зі слів позивача, яка доповідала, що вона платила за комунальні послуги за купівлю продуктів харчування.

Свідок ОСОБА_7 вказала, що вона є свахою позивачу, яка проживала, де який час з відповідачем. Позивач вела господарство доглядала за дітьми в неї особисто від першого шлюбу було двох доньок у відповідача також дві доньки. За час сумісного проживання у сторін народився син. Відповідач займався фермерством у полі. Сторони сумісно проживали до 2021 року, потім позивач пішла геть від відповідача. Вона не знає як сторони розпоряджались своїми бюджетами. Позивач часто їздила до ринку продавала молоко та молочні продукти від своїх корів.

Свідок ОСОБА_8 вказала, що вона є донькою позивачу, її мати зійшлась з відповідачем у 1995 році. У відповідача також було двоє доньок яких її мати виховувала разом з її сестрою. Від сумісного життя народився ще син, її брат. Проживала з матір`ю до 2012 року. Мати жила з відповідачем до 2023 року, а потім пішла від нього. Відповідач забороняв її приїжджати до матері, привозити дитину. Їй невідомо як вівся бюджет між позивачем та відповідачем, відносини були погані. Однак відповідач побудував новий будинок, забрав її брата, який проживає з ним. Мати проживає окремо.

Суд вислухав сторони, свідків, були досліджені надані стороною докази, а саме:

Копії свідоцтва про народження з якої слід, що у сторін мається син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.13)

Копію акту №15 обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 21 лютого 2024 року слід, що староста Селищанського старостинського округу Баришівської селищної ради Броварського району Київської області Ольга Прядка та провідний спеціаліст відділу звернень громадян УСЗН ОСОБА_9 в присутності свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 обстежили будинок загальною площею 58.4 м.кв., житловою площею 32.7 м.кв., який складається з 3 кімнат. В житловому приміщенні згідно реєстраційної картки зареєстровані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час обстеження встановлено, що з серпня 1995 року по серпень 2023 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , вела спільне домашнє господарство.(а.с.14)

Суд оцінюючи наданий стороною позивача доказ, не може його визнати належним та допустимим. Оскільки він складений з порушенням встановленого законодавства форма акта обстеження затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 04.07.2022 № 190 Про затвердження форми акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства / фактичного місця проживання особи. Випадки, за яких складається акт обстеження: При призначенні житлової субсидії, у разі:1) використання побутових електроприладів для обігріву житла; 2) підтвердження, що житло не здається в оренду; 3) наявності в житловому приміщенні (будинку) кількох розділених особових рахунків, або за однією адресою декількох житлових приміщень (будинків) з розділеними особовими рахунками; 4) якщо у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку). При призначенні пільги, у разі:1) підтвердження фактичного місця проживання пільговика; 2) використання побутових електроприладів для обігріву житла. Свідок ОСОБА_6 за участю якої складався цей акт підтвердила, що ніхто не виходив на місце вказане у акті, він складався в приміщені сільської ради і не було потреби виходити, оскільки вона знала про місце проживання позивача.

Судом були оглянути скріншоти фотографій з слів позивача ОСОБА_1 на них відображений сумісний син з відповідачем, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона разом з відповідачем та сумісним сином.(а.с.15-18)

З інформаційного листа начальника територіального сервісного центру №3241 Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київської області(філія ГСЦ МВС) ОСОБА_13 та в.о. начальника Аркадія Криницького слід, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України за ОСОБА_2 зареєстровано з 13 жовтня 2020 року транспортний засіб RENAULT TRAFIC 2009 року випуску державний номер НОМЕР_1 та з 25 листопада 2021 року транспортний засіб ГАЗ-3302 2006 року випуску державний номер НОМЕР_2 .(а.с.19,124)

З консультаційного висновку щодо середньоринкової вартості колісного транспортного засобу ГАЗ-3302 2006 року випуску слід, що вартість його складає 135900 гривень.(а.с.20-33)

З консультаційного висновку щодо середньоринкової вартості колісного транспортного засобу RENAULT TRAFIC 2009 року становить 330830 гривень (а.с.39-52)

З копії договору купівлі продажу транспортного засобу від 20 листопада 2021 року ОСОБА_2 купив у ОСОБА_14 транспортний засіб ГАЗ-3302 оплата складає 10000,00 гривень(а.с.125,127)

Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 3 СК України слід, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст.21 СК України слід, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що норма про спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з`явилась лише в СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, оскільки до того, КпШС України не передбачав регулювання таких правовідносин.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВС в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2020 року по справі № 546/912/16-ц та постановах ВС від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18, від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17.

Спори про поділ майна осіб, які проживали однією сім`єю, але не перебували у зареєстрованому шлюбі, на той час вирішувалися згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про власність».

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Згідно п.6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належить особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство, ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт.

Стороною позивача не було надано доказів, які б містили ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла. Позивач повідомила про окреме у кожного надходження грошових коштів , відповідач вкладав їх у сільгосптехніку та на будівництво будинку, вона на продукти харчування, оплату комунальних послуг. Позивачем було повідомлено, що відповідач виганяв її з будинку принижував, забороняв спілкуванню з її дочками. Вона знову поверталась, а потім зовсім пішла геть. В свою чергу відповідач стягнув з неї аліменти на утримання сина, яких повернувся жити до відповідача який є батьком. Судом не було встановлено ознак спільного проживання сім`єю як чоловік та жінка, які ведуть спільне господарство, мають єдиний бюджет, проводять спільні витрати, планують своє життя, обговорювали питання фінансового характеру. Надані сакріншоти фотографій не є підтвердження без належних підтверджень інших ознак факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу не є достатніми доказами. Фото можуть свідчить лише про наявність дружніх стосунків періодичне спільне проведення часу, та проживання. Суду не було надано доказів, які б документально підтвердили придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі.

Наведене є юридичними висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року №61-46837 св18(справа№127/830/17)

Показання свідків за відсутністю інших доказів не може бути встановлений факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Жодних інших належних письмових доказів, які б підтверджували доводи сторони позивача щодо існування між нею та відповідачем відносин притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету та побуту, будування будинку за їх спільні сумісні кошти або спільною працею в матеріалах відсутні.

Наявність у сторін спільного сина не може свідчить про спільний бюджет, ведення спільного господарства, спільних витрат та придбання іншого майна в інтересах сім`ї а свідчить про існування відносини між сторонами як чоловіка та жінки.

Стосовно цього мається правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року №61-13412св19 (справа №738/1452/17)

Стороною позивача не надано доказів які підтверджували факт того, що автомобілі були придбані за спільні кошти з відповідачем, як подружжя та на їх придбання були витрачені грошові кошти які нею були відомі та витрачені особисто. Факт реєстрації відповідачем автомобілів не свідчить про їх придбання на платній основі.

Отже, з аналізу наведених підстав, позивачу слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:…у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,12,13,79-83, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.3,21,60,74 СК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куценко Наталії Володимирівни до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Заходи забезпечення позову за ухвалою від 09 липня 2024 року Баришівського районного суду Київської області щодо заборони відчуження транспортних засобів RENAULT TRAFIC 2009 року випуску, зареєстрованого 13 жовтня 2020 року, ГАЗ-3302 2006 року випуску, зареєстрованого 25 листопада 2021 року на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 після набрання законної сили цим рішенням, скасувати.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов