Справа № 357/8288/25
Провадження № 2-о/357/278/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Орєхова О. І. ,

за участі секретаря Махненко Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за правилами окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2025 року адвокат Вдовика Олена Миколаївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі заявник) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заінтересована особа 2) є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Син заявника, ОСОБА_3 , 10 жовтня 2024 року вступив до лав ЗСУ уклавши контракт та перебував у складі військової частини НОМЕР_2 , в подальшому був включений до складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до сповіщення сім`ї № 517 від 11.01.2025 № 804 ІНФОРМАЦІЯ_4 невістку заявника, ОСОБА_4 було повідомлено, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 зник безвісті 26 грудня 2024 року в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі н.п. Макіївка Сватівського району Луганської області.

Також у даному сповіщені зазначено, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Відповідно до Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № НОМЕР_3 дані про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внесені до Інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими.

В свою чергу, заявник звернувся до військової частин НОМЕР_1 із заявою отримання частки грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця. Однак, уповноважена особа військової частини усно повідомила, що призначити та виплачувати частку грошового забезпечення вони не мають можливості, оскільки прізвище безвісті зниклого сина зазначено як « ОСОБА_5 », а прізвище батька « ОСОБА_6 ». Тому, заявнику було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Такі неточності перешкоджають у прийнятті вірного рішення про коло осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Також, для реалізації заявником свого права набути статусу члена сім`ї зниклого безвісти за особливих обставин військовослужбовця, заявнику необхідно оформити посвідчення члена сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин. Однак, без встановлення факту родинних відносин з сином, заявник не може реалізувати своє право.

У зв`язку з даними обставинами заявник змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з сином ОСОБА_7 . Оскільки такий факт впливає на можливість вирішення питання про отримання частки грошового забезпечення сина.

Разом з тим, за висновком експерта Українське бюро лінгвістичних експертиз № 056/889-а заінтересовану особу 2, було повідомлено, що: «У практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки документальної фіксації некоректних українських записів прізвищ під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російсьою мовою. Зокрема під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер и /і основах прізвищевих назв. З урахуванням зазначеного записи прізвищ ОСОБА_5 / ОСОБА_6 .... є ідентичними»»

Також, відповідно до «Правопису слов`янських прізвищ та імен. Основні правила правопису прізвищ та імен інших слов`янських народів: Російську літеру и передаємо:

а) літерою і на початку слова та після приголосних (крім шиплячих і ц): ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;

б) літерою ї після голосного й при роздільній вимові після приголосних (після ь та апострофа): ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

в) літерою и:

1) після ж, ч, ш, щ і ц перед приголосним: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , але ОСОБА_29 (перед голосним);

2) у прізвищах, утворених від імен та загальних назв, спільних для української та російської мов з однаковим або дуже подібним звуковим оформленням, які в українській мові пишемо через и: ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , але ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 тощо, вихідними для яких є імена, відмінні від українських; ОСОБА_46 , ОСОБА_47 ; ОСОБА_48 , оскільки в українській мові ім`я ОСОБА_49 також пишемо через і;

3) у префіксі при: Прибилкін, ОСОБА_50 , ОСОБА_51 ;

4) у суфіксах -ик, -ич, -иц, ищ-: ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 ; ОСОБА_56 , ОСОБА_57 ; ОСОБА_58 , ОСОБА_59 ; Радищев, Татищев.»

ОСОБА_60 , вірним прізвищем сім`ї заявника, якщо перекладати з російської мови на українську більш всього мало б бути ОСОБА_6 . Саме паспорт громадянина України на ім`я заявника було видано на прізвище ОСОБА_6 , також на таке прізвище було видано РНОКПП заявнику, свідоцтво про народження інших двох дітей заявника, свідоцтво про укладення другого шлюбу. Такі документи дуже важливі для заявника і зміна його прізвища призведе до багатьох незручностей.

Представник заявника, в свою чергу зверталась до Білоцерківського ДРАЦС із проханням надати інформацію з реєстру актових записів цивільного стану про народження та з реєстру актових записів цивільного стану про шлюб заявника, інформацію з реєстру актових записів цивільного стану про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У своїй відповіді Білоцерківський ДРАЦС повідомив, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено:

- Актовий запис про народження № 1589 від 06.11.1956 року ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений Печорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- Актовий запис про шлюб № 852 від 18.04.1974 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві;

- Актовий запис про народження № 1861 від 01.10.1975 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

Таким чином, склалась ситуація, що прізвище заявника при народженні було ОСОБА_6 , при укладенні шлюбу - ОСОБА_6 , однак при народженні сина ОСОБА_7 - прізвище його внесено до реєстру як ОСОБА_5 .

Тому, просила суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 є батьком та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 ( а. с. 1-7 ).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025 ( а. с. 33 ) головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду.

За відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу ( ч. 1 ст. 187 ЦПК України ).

Ухвалою судді від 09 червня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання на 30 червня 2025 року ( а. с. 38 ).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, 30.06.2025 за вх. № 36422 судом отримано заяву, в якій заявник просив суд розглядати справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити ( а. с. 43 ).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, 17.06.2025 за вх. № 33949 судом отримано заяву, в якій остання просила розглядати справу без її участі. Проти задоволення заяви не заперечує. Дійсно підтверджує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 41 ).

Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 в судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить Довідка про доставку електронного документу ( а. с. 40 ).

Так, документ в електронному вигляді «Ухвала» від 09.06.2025 доставлена відповідальним працівником до електронного кабінету 11.06.2025.

Відповідно до направленої ухвали від 09.06.2025, остання містить відомості про дату, час та місце слухання справи ( а. с. 38 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю ( ч. 10 ст. 128 ЦПК України ).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява № 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України судом заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 була належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи та завчасно.

Заяв та клопотань від військової частини НОМЕР_1 на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В свою чергу, заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 скористувались свої правом, передбаченим ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісно користування учасниками судового процесу процесуальними правами.

За вказаних обставин, суд вважав про можливість проведення судового засідання за відсутністю заінтересованої особи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні ін тереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Так, з наявних в матеріалах справи паспортних даних заявника вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 Білоцерківським МВ ГУ МВС України в Київській області ( а. с. 9-10 ).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 316 ЦПК України, дана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З матеріла справи вбачається, що ОСОБА_3 , 10 жовтня 2024 року вступив до лав ЗСУ уклавши контракт та перебував у складі військової частини НОМЕР_2 , про що в матеріалах справи свідчить Довідка, яка видана військовою частиною НОМЕР_2 від 27.03.2025 за № 1539 ( а. с. 19 ).

Відповідно до сповіщення сім`ї № 517 від 11.01.2025 № 804 ІНФОРМАЦІЯ_4 невістку заявника, ОСОБА_4 було повідомлено, що її чоловік, старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , кулеметник стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 зник безвісті 26 грудня 2024 року в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі н.п. Макіївка Сватівського району Луганської області ( а. с. 18 ).

Відповідно до Витягу з інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими № НОМЕР_3 дані про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внесені до Інформаційної системи з питань поводження з військовополоненими ( а. с. 21 ).

За заявою потерпілою ОСОБА_4 від 11.01.2025, відкрито кримінальне провадження, про що свідчить Витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000015 ( а. с. 20 ).

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник ОСОБА_1 зазначав, що звернувшись до військової частин НОМЕР_1 із заявою отримання частки грошового забезпечення безвісті зниклого військовослужбовця, йому уповноважена особа військової частини усно повідомила, що призначити та виплачувати частку грошового забезпечення вони не мають можливості, оскільки прізвище безвісті зниклого сина зазначено як « ОСОБА_5 », а прізвище батька « ОСОБА_6 », тому було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15 квітня 2020 року справі № 302/991/19, провадження № 61-1128св20.

Так, відповідно до свідоцтва про народження, прізвище ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано на російській мові « ОСОБА_6 », серія НОМЕР_8 , видано Відділом ЗАГС Жовтневого району, батьками останнього вказані ОСОБА_63 та ОСОБА_64 , прізвище яких на російській мові вказано як « ОСОБА_6 » ( а. с. 17 ).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 , шлюб було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , після укладення шлюбу присвоєні прізвище чоловіку та дружині « ОСОБА_6 » ( а. с. 16 ).

Відповідно до паспортних даних, прізвище ОСОБА_62 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вказано як « ОСОБА_5 » ( а. с. 12-14 ).

Наявний в справі дублікат картки платника податків, остання була видана ОСОБА_65 ( а. с. 15 ).

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, суд приходить до висновку, що дійсно в них наявні розбіжності у прізвищах батька ( заявника ) та його сина ОСОБА_3 .

Окрім цього, судом враховано і заяву заінтересованої особи ОСОБА_2 , яка звертаючись про розгляд справи без її участі, підтвердила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 41 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Окрім цього, згідно з висновком експерта Українське бюро лінгвістичних експертиз № 056/889-а від 13 травня 2025 року на запит ОСОБА_2 від 12.05.2025 повідомлено, що: «У практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки документальної фіксації некоректних українських записів прізвищ під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російсьою мовою. Зокрема під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер и/і основах прізвищевих назв. З урахуванням зазначеного записи прізвищ ОСОБА_5 / ОСОБА_6 , у документах, наданих для експертизи, є ідентичними». Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок фіксації його фонетичних варіантів при міжмовному перетворені та внаслідок неоднозначної мотивації його базової твірної основи ( а. с. 25 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч. 1 ст. 80 ЦПК України ).

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом достовірно встановлений факт родинних відносин між заявником та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належним чином підтверджується доказами, що знаходяться в матеріалах справи та обставинами встановленими під час розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (суд ураховує роз`яснення Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»: "суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину").

Виникнення особистих, майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами, які підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо), тому допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи, що Законом не передбачено порядку встановлення факту родинних відносин та іншого способу у заявника немає, суд вважає заяву обґрунтованою та доведеною.

Статтею 129 1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 10-13, 18, 19, 76, 77, 81, 89, 256, 259, 263-265, 293, 294, 297, 315, 316, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, постановою Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 ( адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ: НОМЕР_10 );

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_8 ).

Повне судове рішення складено 30 червня 2025 року.

Суддя О. І. Орєхов