УХВАЛА

02 липня 2025 року

м. Київ

справа № 725/7633/23

провадження № 61-5609св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув питання про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, за касаційною скаргою Товариства

з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27 грудня 2023 року

у складі судді Чебан В. М. та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 14 березня 2024 року у складі колегії суддів Лисака І. Н.,

Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Форінт») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов укладених кредитних договорів від 03 вересня 2007 року № 014/05/477 та № 014/05/478, а також додаткових угод до вказаних договорів ОСОБА_1 отримала в Чернівецькій обласній дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредитні кошти

по 500 000 доларів США на термін до 02 вересня 2017 року.

Першотравневий районний суд міста Чернівців рішенням від 12 серпня

2011 року у справі № 2-878/2011 стягнув із ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в сумі 7 458 764,14 грн, державне мито - 1 700 грн; витрати за інформаційно-технічне забезпечення - 120 грн.

28 січня 2016 року на виконання вказаного рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 12 серпня 2011 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрив виконавче провадження ВП № НОМЕР_1.

08 грудня 2016 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладений договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило

ПАТ «Вектор Банк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитними договорами від 03 вересня 2007 року № 014/05/478 та № 014/05/477.

08 грудня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» укладений договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги), згідно з умовами якого ПАТ «Вектор Банк» відступило

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» право вимоги за кредитними договорами від 03 вересня 2007 року № 014/05/478 та № 014/05/477, в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення права вимоги, а також за договором поруки від 03 вересня 2007 року № 04/05/477/478/1383, що укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Виробничо-комерційною приватною фірмою «Навколо Світу» з метою забезпечення виконання

ОСОБА_1 умов кредитних договорів.

Першотравневий районний суд міста Чернівців ухвалою від 23 червня

2020 року у справі № 2-878/11 (провадження № 6/725/35/20), яка набрала законної сили 09 липня 2020 року, заяву стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» задовольнив. Замінив стягувача у виконавчому листі № 2-878/11, виданому 23 листопада 2011 року на виконання рішення Першотравневого районного суду міста Чернівців від 12 серпня 2011 року у справі № 2-878/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості щодо неповернутих кредитів, відсотків за користування кредитами та пені з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Позивач зазначав, що на час звернення із позовом заборгованість за кредитними договорами не погашена, рішення суду не виконане, зобов`язання не припинилося.

Посилаючись на вказане вище, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» просило суд стягнути зі ОСОБА_1 три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 24 376,16 доларів США, що станом

на 14 вересня 2023 року за курсом Національного банку України (далі - НБУ) складало 891 402,05 грн.

Шевченківський районний суд міста Чернівців рішенням від 27 грудня

2023 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» задовольнив частково.

Стягнув зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт»

три відсотки річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 327 786,97 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

зазначене відповідачкою зобов`язання щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 7 458 764,14 грн не є «натуральним», а тому позивач правомірно має право вимагати стягнення з відповідачки на свою користь трьох процентів річних за невиконання вказаного вище зобов`язання;

при цьому суд першої інстанції вказав, що посилання відповідачки на постанову Чернівецького апеляційного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 2-878/11, якою відмовлено ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для його пред`явлення, не спростовує встановлених судом обставин, а тому стягненню з відповідачки ОСОБА_1 підлягає три відсотки річних у розмірі 327 786,97 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» та ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку.

Чернівецький апеляційний суд постановою від 14 березня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» залишив без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27 грудня

2023 року в частині визначеної суми до стягнення змінив, стягнув зі

ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» три відсотки річних у розмірі 140 796,01 грн.

У решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

у позовній заяві позивач заявив період з 07 вересня 2020 року

до 23 лютого 2022 року на суму 24 376,16 доларів США, що за курсом національної валюти складало 891 402,05 грн, проте суд першої інстанції здійснив розрахунок, виходячи із суми боргу у розмірі 7 458 764,14 грн за вказаний період, та дійшов висновку про стягнення 327 786,97 грн;

апеляційний суд зазначив, що розрахунок повинен здійснюватися на суму боргу у розмірі 3 203 801,08 грн, на що суд першої інстанції уваги не звернув, тому зі ОСОБА_1 підлягають стягненню 140 796,01 грн.

У квітні 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27 грудня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2024 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд ухвалою від 10 червня 2024 року відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівців

від 27 грудня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду

від 14 березня 2024 року та витребував матеріали цивільної справи

№ 725/7633/23 з Шевченківського районного суду міста Чернівців.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 30 квітня 2025 року справу № 754/511/23 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зазначила, що у справі

№ 754/511/23:

кредитор вже скористався судовим захистом та рішенням суду з боржника стягнуто суму основного боргу, тому таке зобов`язання вже не є «натуральним», а кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, до моменту його повного виконання і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову;

колегія суддів вважає за необхідне відступити від правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 серпня 2024 року у справі

№ 916/735/23, де касаційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з боржника сум, передбачених частиною другою

статті 625 ЦК України, у зв`язку з тим, що можливість примусового стягнення кредитором вказаної заборгованості вичерпана.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 25 червня 2025 року прийняла до свого провадження цивільну справу № 754/511/23 та призначила до розгляду на 24 вересня 2025 року (провадження № 14-63цс25).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Виходячи з практики оцінки подібності правовідносин, зокрема правових висновків Великої Палати Верховного Суду щодо критеріїв встановлення відповідної подібності, викладених у постанові від 12 жовтня 2021 року

у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20), Верховний Суд дійшов висновку про подібність правовідносин у цій справі та справі

№ 754/511/23.

Оскільки правовідносини у справі № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25), яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, подібні правовідносинам у справі № 725/7633/23, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі № 725/7633/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівців від 27 грудня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 14 березня 2024 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/511/23 (провадження № 14-63цс25).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк