Справа № 572/1023/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу №572/1023/23 за скаргою ОСОБА_1 до Сарненського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Львів) про скасування арешту карткового рахунку, на який перераховується грошові кошти нараховані в якості заробітної плати ,-

Скаргу обґрунтовує тим, що він має заборгованість перед АТ «Таскомбанк» в зв`язку з чим був виданий виконавчий лист №572/663/22 від 13 липня 2022 року, який перебуває на виконанні у Сарненському РВДС. Він був зареєстрований як підприємець. Постановою господарського суду Рівненської області від 31.01.2023 року було припинено процедуру реструктуризації боргів та визнано його банкрутом.

На даний час він працює у ТОВ «Бурпром» в смт.Клесів Сарненського району Рівненської області. Однак, при отримані заробітної плати, він помітив, що не має змоги отримати усі грошові кошти, нараховані йому як заробітна плата, для нього встановлено ліміт на зняття грошових коштів. Вказав, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до державного бюджету України, є рахунками із спеціальними режимом, , на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. Через це, наявні підстави для скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, які перераховуються на його картковий рахунок в Раффайзен банк в якості заробітної плати.

Заявник в судове засідання не з`явився, просив скаргу задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання державний виконавець Болкуневич І.В. подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги скарги заперечує . Свої заперечення щодо скарги навів у відзиві на скаргу.

Державний виконавець Болкуневич І.В. у своєму відзиві на скаргу зазначив, що державний виконавець діяв у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження». З метою забезпечення виконання рішення суду та на виконання вимог ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», 01 листопада 2023 року та 21 квітня 2024 року винесено постанову про арешт коштів боржника. Копії постанов надіслано до банків та інших фінансових установ для виконання в частині звернення стягнення на кошти, що знаходяться на рахунках боржника в межах суми звернення стягнення у розмірі 52835,70 грн. Банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх облікування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладання арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів, згідно із ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами у даному провадженні виникли з приводу виконання судового рішення.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

В силу вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно ч.ч.1,5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Сарненським районним судом Рівненської області 13 липня 2022 року був виданий виконавчий лист №572/663/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таксомбанк» 45278,73 грн. заборгованості за кредитним договором та 2481 грн. судових витрат.

01 вересня 2023 року державним виконавцем Болкуневичем І.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача №72665965 про примусове виконання виконавчого листа №572/663/22, виданого 13 липня 2022 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таксомбанк» 45278,73 грн.

Постановами державного виконавця від 01 вересня 2023 року в межах виконавчого провадження №72665965 винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

01 листопада 2023 року та 21 жовтня 2024 року головним державним виконавцем Сарненського ВДВС накладено арешт коштів боржника.

02 грудня 2024 року на адресу начальника Сарненського ВДВС у Сарненському районі від Гаврилейко О.В. надійшла заява про визначення поточного рахунку № НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій у АТ «Райффайзен Банк».

02 грудня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про визнання поточного рахунку фізичної особи- боржника у банку для здійснення видаткових операцій.

Скаржником до скарги додано ухвалу Господарського суду Рівненської області від 31 січня 2023 року відповідно до якої вирішено завершити процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 , звільнено його від боргів, окрім боргів за вимогами, передбаченими ч.2 ст.134 Кодексу України з процедур банкрутства. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, визнати погашеними. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений цим кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені: сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 вказаного Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2025 року у справі №127/16144/24 зазначено, що арешт коштів боржника може накладатися на будь-які рахунки, за винятком коштів, щодо яких накладення арешту заборонено законом (наприклад, рахунки із спеціальним режимом використання, соціальні виплати, зарплатні кошти тощо). Банк зобов`язаний перевірити статус коштів на рахунку боржника та у разі виявлення коштів, на які накладення арешту заборонено, повідомити виконавця і повернути постанову без виконання. Виконавець може самостійно зняти арешт з рахунку, якщо отримає документальне підтвердження, що кошти мають спеціальний режим або їх арешт заборонений законом.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20.

Таким чином, оскільки саме банк, який виконує постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону №1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх обліковування на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути таку постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону №1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону №1404-VIII).

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону №1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки відповідно до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

За таких обставин, АТ «Райффайзен Банк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику повинен був повідомити, що грошові кошти, на які накладено арешт, є кошти зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання.

З матеріалів скарги вбачається, що станом на час розгляду скарги державному виконавцю було відомо, що поточний рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я боржника є рахунком для здійснення видаткових операцій на який зараховується заробітна плата .

Водночас, постанова про скасування арешту коштів боржника , виконавцем не скасована, також виконавчий лист не направлений державним виконавцем за місцем роботи боржника.

Крім того, пунктом 10-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Таким чином, в період законодавчої заборони (тимчасового припинення) звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні №72665965, Сарненським відділом державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, були вчинені дії щодо арешту коштів з його банківського рахунку, на який надходила та надходить заробітна плата.

Заборона, передбачена пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», не поширювалася та не поширюється виключно на примусове виконання рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації.

Враховуючи, що на банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у АТ «Райффайзен Банк» для здійснення видаткових операцій на ім`я ОСОБА_1 , зараховується заробітна плата а не зняття арешту з цього рахунку порушує право заявника на своєчасне одержання винагороди за працю, яка захищається законом (стаття 43 Конституції України), тому суд вважає, що необхідно скасувати арешт саме з зарплатного рахунку № НОМЕР_1 для здійснення видаткових операцій, відкритий в АТ «Райффайзен Банк», на ім`я ОСОБА_1 .

В зв`язку з чим, скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 450-453 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Сарненський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (34500, вул. Белгородська, 31, м. Сарни Рівненської області, ), про скасування арешту карткового рахунку, на який перераховується грошові кошти нараховані в якості заробітної плати задовольнити.

Зобов`язати Сарненський відділ державної виконавчої служби у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усунути порушення шляхом скасування постанови від 01 листопада 2023 року та постанови 21 жовтня 2024 року у виконавчому провадженні №72665965 про арешт коштів боржника, в частині накладення арешту на грошові кошти, які є заробітною платою на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк», на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в Рівненський апеляційний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя