БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1391/24, cправа № 361/7473/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» травня 2025 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу Державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про звільненням майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить звільнити з-під арешту все майно ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати арешт майна та заборону на його відчуження зареєстровані за номером запису обтяження 7838350 26 листопада 2014 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 45150260, виданий 17 листопада 2014 року, видавник Відділ ДВС Броварського МУЮ.

В обґрунтування вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , внаслідок смерті якого відкрилась спадщина, яку у визначений строк позивач, як спадкоємець прийняв.

Однак під час видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус повідомив, що на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, що зареєстровано за номером запису обтяження 7838350 26.11.2024 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 45150260, виданий 17 листопада 2024 року, видавник Відділ ДВС Броварського МУЮ.

Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки на майно спадкодавця накладено арешт.

Позивач зазначав, що йому як спадкоємцю жодних вимог кредиторами не направлялися, він боржником не являється, а накладений арешт на майно померлого батька є перешкодою для оформлення спадкових прав.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської областівід 07 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області, занесеною до протоколу судового засідання від 15 листопада 2023 року залучено до участі у справі третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської областівід 24 січня 2024 року замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, розгляд цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 24 січня 2024 року, змінено процесуальний статус третьої особи ОСОБА_2 та переведено в статус відповідача.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову (провадження № 2/361/5192/24) ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області,

ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про виключення майна з-під арешту.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

24 січня 2025 року від представника Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) старшого державного виконавця Федяніної Ю.В. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що 22 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 45150260) з примусового виконання виконавчого листа № 1кп/361/123/2014 від 01 вересня 2014 року, що видав Броварський міськрайонний суд Київської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі - 10 292 грн. 07 коп., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 110 292 грн. 07 коп.

17 листопада 2014 року державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» та заяви стягувача, винесено постанову про арешт майна боржника, а саме: з метою всебічного та реального виконання рішення суду (в межах суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження), накладено арешт на все майно боржника.

09 листопада 2015 року державним виконавцем, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках ВП № 45150260, винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі - 369 грн. 00 коп.

09 листопада 2015 року державним виконавцем, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України, в рамках ВП № 45150260, винесено постанову стягнення виконавчого збору, в розмірі 11 029 грн. 21 коп.

29 лютого 2016 року державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45150260, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження (направлення ВП за належністю до іншого відділу ДВС). Згідно з відповіддю з Броварського МРЕВ ДАІ встановлено, що транспортного засобу за боржником не зареєстровано, відповіддю з Реєстру прав власності на нерухоме майно та відповіддю Управління Держземагенства у Київській області, зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку та житловий будинок в АДРЕСА_1 .Станом на 23 січня 2024 року відкритих виконавчих проваджень, де боржником зазначено

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 до відділу не надходили та на примусовому виконанні не перебувають.

Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанова про стягнення виконавчого збору від 09 листопада 2015 року, винесених в рамках ВП № 45150260, станом на 23 січня 2024 року , боржником не виконані.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25 грудня 2008 року Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (втратив чинність) та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (діючий) виконавче провадження ВП № 45150260, що перебувало на виконанні, знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів, строк зберігання яких становить три роки. Дослідити матеріали виконавчого провадження ВП

№ 45150260 та надати відповідні копії не являється можливим.

Підстав для зняття арешту з майна Відділ не вбачає, оскільки дослідити матеріали знищеної справи не виявляється можливим, також неможливо встановити факт повного виконання рішення суду, що перебувало на виконанні, адже звернення стягнення на майно (арешт, заборона) вживається відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» для реального, повного та фактичного виконання рішення суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач Броварський відділ державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направив, у відзиві старший державний виконавець

Федяніна Ю.В. просила провести розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , яка також допитана як свідок та її представник адвокат - Сімутін Р.В. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Пояснили, що збитки не відшкодовані, за відшкодуванням збитків позивач не звертався. Також повідомили, що виконавче провадження відкрито повторно, накладено арешт на рухоме та нерухоме майно та винесено постанову для направлення ВП за належністю.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду неповідомлені.

Вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане 13 червня 2022 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області.

З дослідженої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлого

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , вбачається, що 10 березня 2023 року ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина ОСОБА_1 10 березня

2023 року заяву про прийняття спадщини померлого батька подав ОСОБА_1 . З матеріалів спадкової справи вбачається, що при житті ОСОБА_5 розпорядився своїм майном на користь ОСОБА_1 , склавши заповіт від 11 листопада 2004 року, посвідчений секретарем Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований у реєстрі

№ 115. Претензії (вимоги) кредиторів до спадкоємців про погашення боргу спадкодавця у матеріалах спадкової справи відсутні.

Листом державного нотаріуса Другої броварської державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л. № 1990/02-14 від 28 серпня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки на майно спадкодавця накладено арешт.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2014 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 115 КК України та призначено йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років; стягнуто з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Н.Озеряни, Коростишівського району Житомирської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь потерпілої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі - 10 292 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди, а всього - 110 292 грн. 07 коп.

На підставі вказаного вироку суду 01 вересня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 1кп/361/123/14, стягувачем за яким є ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_5 20 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45150260 з виконання вищевказаного виконавчого листа № 1кп/361/123/14.

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 листопада 2014 року у ВП № 45150260 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 333434694 від 25 травня 2023 року, на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження, що зареєстровано за номером запису обтяження: 7838350 26 листопада 2024 року згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП № 45150260, виданий 17 листопада 2024 року, видавник Відділ ДВС Броварського МУЮ.

29 лютого 2016 року державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45150260, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження (направлення ВП за належністю до іншого відділу ДВС Бориспільського ВДВС).

Відповідно до довідки № 122 від 23 лютого 2023 року, виданої Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . На день смерті померлого за даною адресою зареєстровані та проживають: дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

21 лютого 2024 року ОСОБА_2 надіслала ОСОБА_1 вимогу, в якій вимагала сплатити їй одноразовим платежем 400 581 грн. 97 коп. в рахунок погашення зобов`язань ОСОБА_5 , визначених вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2014 року. Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу ОСОБА_1 24 лютого 2024 року отримав лист від ОСОБА_2 .

Згідно з інформацією, наданою Броварським відділом державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 23 січня 2024 року, відкритих виконавчих проваджень, де боржником зазначено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , до відділу не надходили (повертались) та на примусовому виконанні не перебувають. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України

№ 2274/5 від 25 грудня 2008 року Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (втратив чинність) та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями (діючий) виконавче провадження ВП № 45150260, що перебувало на виконанні, знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів, строк зберігання яких становить три роки. Дослідити матеріали виконавчого провадження ВП № 45150260 та надати відповідні копії не являється можливим.

03 червня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою, в якій просила відновити виконавче провадження № 45150260 за виконавчим листом № 1-кп/361/123/2014, виданим Броварським міськрайонним судом Київської області, виконати вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2014 року в частині відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Станом на дату звернення до органів виконавчої служби з вказаною заявою у провадження суду перебувала дана цивільна справа.

05 червня 2024 року державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Железняк Є.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 7521312, на підставі виконавчого листа № 361/845/2014-к від 08 травня

2024 року. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 боржник ОСОБА_5 помер.

Відповідно до акту про пожежу від 23 лютого 2025 року, складеного уповноваженою посадовою особою ДСНС провідним інспектором відділу ЗНС Броварського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Коробейником І.І., 23 лютого 2025 року о 20 год. 10 хв. в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виникла пожежа. Пожежу ліквідовано 23 лютого 2025 року о 21 год. 31 хв. Пожежею пошкоджено покрівлю та перекриття будинку по всій площі, газовий та електричний лічильники, речі домашнього вжитку, меблі, причина пожежі: коротке замкнення.

Відповідно до положень частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті

129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України, визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої стаття 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята 5 статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження №14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу 1 частини другої, частин четвертої та п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження №11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі №554/5912/19-ц (провадження №61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі №331/1383/20 (провадження №61-7109св22).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між стягувачем і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до частини першої статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При розгляді даної справи по суті встановлено, що позивач у даній справі є спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Вироком суду від 27 травня 2014 року з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти у розмірі - 10 292 грн. 07 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього - 110 292 грн. 07 коп. На підставі вказаного вироку

01 вересня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 1кп/361/123/2014. З ВП-спецрозділ вбачається, що 22 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45150260 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

17 листопада 2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29 лютого 2016 року державним виконавцем відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 45150260, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження (направлення ВП за належністю до іншого відділу ДВС Бориспільського ВДВС). У матеріалах справи відсутні дані щодо здійснення виконавчого провадження після його передачі за належністю до іншого відділу. Однак, перевіркою автоматизованої системи КП «Д-3» встановлено, що у квітні 2024 року, тобто після пред`явлення позивачем до суду даного позову про виключення майна з-під арешту ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа

№ 361/845/14 (№ 1кп/361/123/14). Ухвалою суду у справі № 361/845/14 видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 110 292 грн. 07 коп. Таким чином, з часу передачі виконавчого листа за належністю та до квітня 2024 року ОСОБА_2 ходом виконавчого провадження не цікавилася, 08 травня 2024 року їй видано дублікат виконавчого листа. 03 червня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Броварського ВДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження № 45150260 за виконавчим листом № 1-кп/361/123/2014, подавши відповідний дублікат виконавчого листа.

05 червня 2024 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 75213121 з виконання виконавчого листа № 361/845/14, виданого 08 травня 2024 року. Питання щодо відновлення виконавчого провадження не вирішувалося, як і підстави відкриття виконавчого провадження з урахуванням строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Станом на дату відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_5 помер, про що стягувачу також було відомо. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що у передбачені статтею

1281 ЦК України строки відповідач ОСОБА_2 як кредитор пред`явила вимогу до спадкоємця щодо повернення заборгованості спадкодавця. Направлення позивачу заяви у лютому 2024 року про сплату коштів та подачу зустрічного позову 18 вересня 2024 року до суду такими вимогами не вважаються.

Таким чином, враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування, що вказує про порушення його права та необхідність його захисту, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у частині вимог до ОСОБА_2 . Суд звертає увагу, що правовідносини, що виникли між ОСОБА_2 і боржником ОСОБА_5 (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцем, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України, і стягувач не позбавлений права задовольнити свої вимоги у порядку, визначеному вказаними нормами.

Щодо вимог до Броварського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), суд вважає за потрібне відмовити, оскільки Броварський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) є неналежним відповідачем за такими вимогами.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, та статей 15, 16 ЦК України особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. В даному випадку позивач довів суду, що існує порушення його прав, і підстави для їх поновлення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп., сплачений при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 12,89,141, 263-265 ЦПК України Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Скасувати обтяження у виді арешту нерухомого майна (номер запису про обтяження: 7838350 (спеціальний розділ); - дата, час державної реєстрації: 26.11.2014 15:57:00; - державний реєстратор: Самарець Анастасія Сергіївна, Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Київська обл.; - документи, подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 45150260, виданий 17.11.2014, видавник: Відділ ДВС Броварського МУЮ; - підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17509903 від 26.11.2014 15:58:44, Самарець Анастасія Сергіївна, Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, Київська обл.; - вид обтяження: арешт нерухомого майна; - відомості про суб`єктів обтяження: орган державної влади, обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 07400, Київська обл., м.Бровари, вул.Кірова, 16; - особа майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_1 ; - особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_2 , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_3 ; - опис обтяження: все нерухоме майно).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі - 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин