УХВАЛА

18 червня 2025 року

м. Київ

справа № 521/9593/19

провадження № 61-1542ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року (повний текст судового рішення складено 09 грудня 2024 року) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, надати докази поважності причин його пропуску, вказано ціну позову та сплати відповідно визначено розмір судового збору за подання касаційної скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 повернуто. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання ухвали Верховного Суду від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, а саме: заяву про зменшення розміру содового збору та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 усунув указані розбіжності у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження та конкретизував, що оскаржуввне судове рішення направлено ОСОБА_1 12 грудня 2024 року, який просить поновити, зазначивши правильну дату його отримання.

Крім того, у заяві ОСОБА_1 просить зменшення йому розмір судового збору, в якій заявник посилається на скрутне матеріальне становище. Крім того, зазначає про неможливість встановлення розміру судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, у звязку з цим просить звернути увагу на увхалу суду першої інстанції від 12 серпня 2019 року в якій суд встановив розмір судового збору в сумі 9 605 грн, які він сплатив повністю після постановлення вказаної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Аналіз клопотання про зменшення розміру судового збору свідчить, що вказані обставини, не можуть вважатись достатньою підставою для зменшення розміру судового збору. Оскільки в жодній мірі не характеризують майновий стан ОСОБА_1 та не свідчать про наявність умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору. Крім того, не вказано ціну позову, у зв`язку із чим суд не може встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір визначений ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2025 року та самостійно вказати ціну позову.

Разом з тим, ухвала Верховного Суду від 18 лютого 2025 року виконана не у повному обсязі, а саме: не сплачено судовий збір, не надано доказів вартості спірного майна станом на день подання позову, не вказано ціну позову.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціни позову щодо вимог майнового характеру, які підлягають вартісній оцінці (спірного майна), а тому неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

Згідно з пунктами 2, 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Як наслідок, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати суду касаційної інстанції докази вартості спірного майна станом на день подання позову і самостійно вказати ціну позову.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків ОСОБА_1 свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків, оскільки ухвала Верховного Суду від 18 лютого 2025 року не виконана. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар