ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6176/25 Справа № 212/157/25 Суддя у 1-й інстанції - Швець М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2025 року, яке ухвалено суддею Швець М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 березня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» (надалі - ТОВ «УЮТ-2011») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються позивачем ТОВ «УЮТ-2011», однак вчасно не сплачує за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.12.2021 до 01.12.2024 на суму 8 403,66 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 8 403,66 грн., а також, у зв`язку із простроченням виконання своїх зобов`язань, стягнути інфляційні збитки у розмірі 152,16 грн., 3% річних у розмірі 41,71 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2025 рокув задоволенні позовних вимог ТОВ «УЮТ-2011»відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «УЮТ-2011»просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не дослідив наявні у матеріалах справи докази, розглянув справу поверхнево. Позивач зазначає, що на підтвердження заявлених позовних вимог ТОВ «УЮТ-2011» надало належні та допустимі докази по справі, в тому числі копію договору, укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Покровському районі, м. Кривого Рогу. Інформація про те, що ТОВ «УЮТ-2011» є управителем багатоквартирних будинків є публічною та доступною всім споживачам, оскільки була доведена до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

Вказує й на те, що у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття споживача - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що за адресою АДРЕСА_1 відповідач значиться зареєстрованим, тому несе обов`язок своєчасної оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до Постанови Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі 59цс13, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови здійснювати оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Крім того, додатково повідомляє, що ані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ані Законом України «Про захист прав споживачів» не визначено обов`язку надавача житлово-комунальних послуг пред`являти первинні документи бухгалтерські обліку споживачу. Наголошує, що споживач має право отримувати інформацію про перелік наданих послуг багатоквартирному будинку шляхом звернення безпосередньо до підприємства або за допомогою мережі Інтернет. Зазначена інформація не є обмеженою та посилання на відсутність первинних документів не є підставою для звільнення від відповідальності за оплату житлово-комунальних послуг, оскільки дана документація є внутрішньовідомчою.

Просить суд апеляційної інстанції звернути увагу, що предметом розгляду справи є наявність існуючого боргу, а не факт надання послуг, оскільки навіть у випадку не згоди відповідача з якістю, кількістю наданих послуг, споживач наділений правом здійснити захист прав у не досудовому порядку. Натомість, відповідачем не було надано доказів ненадання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

З боку відповідача до ТОВ «УЮТ-2011» не надходило жодних викликів представника підприємства для перевірки якості наданих послуг або для фіксації будь-яких порушень. Таким чином, ТОВ «УЮТ-2011», за період з 01.12.2021 по 01.12.2024, за адресою АДРЕСА_2 надавало послуги з утримання будинку і прибудинкової території споживачам своєчасно, безперебійно та належної якості.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що обставина реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , з 31.08.1982 дотепер підтверджується відомостями з Реєстру Криворізької міської територіальної громади (а. с. 17).

Позивачем додано Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у споруд у Жовтневому районі, укладений між ним, як управителем, та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради як замовником; дата укладення договору не ідентифікується у зв`язку з неякісною копією, наданим позивачем ( а.с. 6). Відповідно до п. 2.2. Договору, управитель (тобто позивач) зобов`язаний укладати із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Укладеного з відповідачем договору на надання житлово-комунальних послуг позивач суду не надав.

Враховуючи відсутність у справі доказів укладенення ТОВ «УЮТ-2011» з відповідачем ОСОБА_3 договору на надання житлово-комунальних послуг, самого надання послуг відповідачу та користування відповідачем такими послугами, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв?язку з їх недоведеністю та необгрунтованістю.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, з огляду на наступне.

Між сторонами по справі склались правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг індивідуальний або колективний споживач.

Згідно п. 12 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору.

Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб, що передбачено п. 14 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.12.2012 року між Управлінням благоустрою та житлової політики (замовник) та позивачем ТОВ «УЮТ-2011» (управитель), було укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (на теперішній час Покровський район міста Кривого Рогу). Мета договору управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання шляхом якісного обслуговування та ремонту житлового фонду, надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в обсягах та межах визначених відповідними угодами, згідно з діючими стандартами, нормативами, нормами і правилами (а.с.6).

У додатку 1 акта прийняття-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд до договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд, зокрема вказано, що замовник передає, а управитель приймає функції управління, зокрема у будинку АДРЕСА_2 (а.с.6 - зворот).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 (а.с.17).

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які вони отримують та користуються ними (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Отже, у спорі, пов`язаному із стягненням заборгованості по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги підлягають встановленню обставини щодо підстав, кількості, якості надання комунальних послуг, а також щодо розміру фактичної заборгованості споживача.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надаються ТОВ «УЮТ-2011», як постачальником послуг з утримання будинків, споруд або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях Покровського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Протягом періоду з 01.12.2021 по 01.12.2024 позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , виконував належним чином, однак, відповідач ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ним послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 8 403,66 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 3).

В добровільному порядку відповідач наявну заборгованість не погашає.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При визначенні розміру інфляційних витрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача, суд виходить з наступного.

Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим.

Суму стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

З огляду на те, що відповідач порушив зобов`язання зі сплати за комунальні послуги, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 152,16 грн., та трьох відсотків річних за порушення виконання зобов`язання по сплаті грошових коштів у розмірі 41,71 грн.

З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку.

Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання, належним чином не сплачує за надані житлово-комунальні послуги, які отримує та користується ними, будучи власником майна та споживачем наданих послуг, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість по оплаті за спожиті комунальні послуги в розмірі 8 403,66 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 152,15 грн., та 3% річних у розмірі 41,71 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ТОВ «УЮТ» підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 6 661,60 грн. (3 028,00 грн. + 3 633,60), що є пропорційним до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2025 року- скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з 01 грудня 2021 року по 01 грудня 2024 року в розмірі 8 403 (вісім тисяч чотириста три) гривні 66 (шістдесят шість) копійок, інфляційні втрати у розмірі 152 (сто п?ятдесят дві) гривні 16 (шістнадцять) копійок, 3% річних у розмірі 41 (сорок одна) гривні 71 (сімдесят одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УЮТ-2011» судові витрати у справі у розмірі 6 661 (шість тисяч шістсот шістдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 липня 2025 року.

Головуючий:

Судді: