Дата документу 03.07.2025
Справа № 334/4085/25
Провадження № 2/334/2510/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові посилалася на те, що 28.09.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено актовий запис № 1135.

В шлюбі народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Подружні стосунки припинені з вересня 2024 року. З відповідачем не спілкуються, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, поновлення стосунків неможливо. Малолітня дитина мешкає з матір`ю та постійно спілкується з батьком. Спори щодо утримання спільної дитини між сторонами відсутні. Спори щодо користування спільно нажитим в шлюбі майном між сторонами відсутні. Вважає, що подальше тривання шлюбних відносин не має сенсу, не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Надання строку для примирення вважає не потрібним.

Прохала розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.09.2019 року, актовий запис № 1135.

02.06.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 03.07.2025 року.

26.06.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернулася позивач ОСОБА_1 з клопотанням про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

26.06.2025 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся відповідач ОСОБА_2 з відзивом на позов, в якому погодився з викладеними обставинами та визнав позовні вимоги, повідомив, що шлюб існує лише формально, подружні стосунки припинені з вересня 2024 року, проживають окремо та не планують поновлення стосунків, спільна дитина мешкає з позивачем, а він постійно відвідує сина та допомагає утримувати, прохав позов задовольнити та розірвати шлюб, справу розглянути без його участі.

03.07.2025 року сторони в судове засідання не з`явилися.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя народився відповідач ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 від 05.03.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя народилася позивач ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_4 від 25.11.2019 року.

28.09.2019 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1135, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 28.09.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 від шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 07.02.2020 року.

Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, наявності різних поглядів на життя та сімейні цінності. Подружні стосунки припинені з вересня 2024 року. З відповідачем не спілкуються, спільне господарство не ведеться, шлюб носить формальний характер. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, поновлення стосунків неможливо. Малолітня дитина мешкає з матір`ю та постійно спілкується з батьком. Спори щодо утримання спільної дитини між сторонами відсутні. Спори щодо користування спільно нажитим в шлюбі майном між сторонами відсутні. Вважає, що подальше тривання шлюбних відносин не має сенсу, не відповідає інтересам сторін та інтересам дитини. Надання строку для примирення вважає не потрібним.

Відповідач визнав вказані обставини, про що свідчить відзив на позов.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 28.09.2019 року, мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вересня 2024 року сторони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше спільне життя і збереженням шлюбу суперечить інтересам кожного з них, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідач фактично визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд, враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Керуючись ст.ст. 19, 76-83, 141, 206, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 28.09.2019 року у Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1135.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М. Телегуз