Справа№592/8302/25
Провадження №2/592/2086/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернувся до суду із вказаним позовом, та вимоги мотивує тим, позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Відповідачем постачальнику була надана підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 26.04.2021. Таким чином, Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Позивачем в період з вересня 2022 р. по січень 2024 р. (включно) було поставлено ОСОБА_1 природний газ, на загальну суму 21894,82 грн., вартість якого не сплачена останнім. Оскільки ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 21894,82 грн. та 3028 грн. судового збору.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просили розглядати справу без участі представника позивача (а.с.6).

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Маслова О.Є. просила відмовити у задоволенні позову. У відзиві на позов зазначила, що по-перше, позивач посилається у позові на те, що ОСОБА_1 постачався газ на умовах договору і тому він повинен сплачувати за поставлений газ відповідно діючих тарифів. Разом з тим позивач у позові не посилається на укладений договір з причини того, що між ними такий договір не укладався і такого договору взагалі не існує. Саме у зв`язку з неукладенням між ними договору на постачання газу до позовної заяви позивач не додав в якості доказу копію підписаного договору на постачання природного газу. По-друге, у тому самому позові позивач посилається на відсутність укладеного між Постачальником та Споживачем письмового договору на постачання природного газу, що не є підставою для відмови судом у задоволенні позовних вимог, з чим також він не може погодитись. Така позиція позивача є цілком помилковою і тому обов`язки ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості повинні випливати саме з умов укладеного договору. По-третє, як вбачається з матеріалів справи, позивач не додав до позовної заяви доказів на підтвердження об`єму (обсягу) спожитого газу, посилаючись на те, що такий письмовий доказ не може долучити з причини неотримання відповіді на запит в адресу Оператора ГРМ протягом тривалого часу. При відсутності такого доказу в матеріалах справи суд не має можливості погодитись з заявленими позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача саме 21894 грн. 82 коп. заборгованості за спожитий газ за період з вересня 2022 року по січень 2024 року. (а.с.38-39)

Представник позивача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до норм чинного законодавства, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Споживачем Постачальнику була надана підписана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 26.04.2021. Таким чином, Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу на підставі чого, автоматично формується виписка по особовому рахунку Споживача у вигляді фінансового стану. Сума заборгованості за спожитий природний газ Споживачем вираховується виключно з імпортованих на Iplatforma обсягів газу переданих Оператором ГРМ - Сумська філія ТОВ ГАЗМЕРЕЖІ. (а.с.40-42)

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.06.2017, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Арєшиною О.М.,- ОСОБА_1 успадкував після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , житловий будинок, житловою площею 40,0 кв.м, загальною площею 54,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17, 18, 19).

26.04.2021 ОСОБА_1 було підписано заяву приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Згідно заяви, останній ознайомившись з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті Постачальника в мережі Інтернет за адресою: http:www.gas.ua, приєднався до умов договору з такими нижченаведеними персональними даними, а саме було зазначено прізвище, ім`я по батькові, номер телефону, ідентифікаційний код та зазначено адресу об`єкта газопостачання ( АДРЕСА_1 , вид об`єкта приватний будинок, тип споживання плита, котел; наявність лічильника, тарифний план - місячний (а.с.20).

Відповідно до інформації про фінансовий стан по особовому рахунку НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в період з вересня 2022 року по січень 2024 року споживачем здійснювалося споживання газу за даними оператора ГРМ в загальному об`ємі 2914,35 куб.м. Сума нарахованої оплати за спожитий газ у вказаний період становить 23189,18 грн., із них споживачем сплачено 1294,35 грн., а залишок несплачених коштів становить 21894,82 грн., що узгоджується з ціною позову (а. с. 12).

Тобто, за період з вересня 2022 року по січень 2024 року відповідач активно користувався послугами, що надавалися позивачем, частково здійснив їх оплату, однак не у повному обсязі. Такі обставини відповідачем спростовані не були.

09.01.2024 позивачем на адресу відповідача направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 19364,52 грн. (а. с. 23).

Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827.

Пунктом 2 розділу ІІІ вказаних Правил передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, пунктом 1.1 якого визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Згідно з п. 1.2 Типового договору постачання умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 1.3 Типового договору він є договором приєднання, укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому правилами постачання. Фактом укладення цього договору є включення постачальником споживача до свого реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви приєднання, поданої споживачем в установленому законодавством порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 приєднався до умов договору шляхом підписання заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 26.04.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати їх за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно зі статтями 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07липня 2020 року у справі №7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послугу повному обсязі. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц.

В ухвалі ВССУ від 20 листопада 2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа. Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. А тому твердження позивача про відсутність укладеного договору є помилковими.

Щодо обсягів спожитого газу суд зазначає наступне:

Відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ) визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

З урахуванням підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ

-побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

-у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Таким чином, коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ. Згідно з Кодексом ГРМ, Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем.

Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

На підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу Споживачу і були виставлені рахунки. Іншої інформації як зазначає позивач щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило.

Постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого Позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, - на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС - Iplatforma

Таким чином, сума заборгованості за спожитий природний газ вираховувалася виключно з імпортованих на Iplatforma обсягів газу переданих Оператором ГРМ - Сумська філія ТОВ ГАЗМЕРЕЖІ.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач користувався послугами позивача, однак вчасно та у повному обсязі за отримані послуги за адресою: АДРЕСА_1 не сплачує, у зв`язку з чим за період з вересня 2022 року по січень 2024 року виникла заборгованість за спожитий природний газ у сумі 21894,82 грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан, в якому відображено нарахування та сплата платежів за спожитий природний газ за вказаний період.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Газоростачальна компанія «Нафтогаз України» слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природній газ у сумі 21894,82 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат (а.с.10).

Керуючись ст.ст. 205, 322, 526, 625, 633-634, 641, 714 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 21894 грн. 82 коп., а також 3028 грн. судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Шолуденка, буд.1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич