РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Сивкович О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «РВС Банк» у вересні 2024 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за заявою-договором № 0037028 від 01.08.2019 у розмірі 15408,27 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.08.2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Договір № 0037028 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно заяви-договору № 0037028 від 01.08.2019 року, відповідач, підписанням заяви- договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, акцептував укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті Банку. За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту. Відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує, у зв`язку з чим у неї наявна прострочена заборгованість у розмірі 15408,27 гривень, яка складається з основної заборгованості за кредитом в розмірі 8417,58 гривень, 130,47 гривень заборгованості за процентами, 6380,22 гривень заборгованість за комісією, 480,00 гривень пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом.

Відповідач не сплатив позивачу зазначену заборгованість, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2024 року відкрито у справі провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

14.01.2025 року суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом адвоката Зачепіло З.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 . Відповідач зазначає, що частково визнає позовні вимоги та підтверджує, що 01.08.2019 нею було підписано заяву-договір № 0037028 про надання банківських послуг, однак не погоджується із нарахуванням заборгованості по кредиту у сумі 130,47 грн., заборгованості за комісією 6380,22 грн. та пенею за прострочення сплати заборгованості за кредитом у сумі 480,00 грн, оскільки відсотки нараховані після закінчення строку дії договору, умови договору про встановлення комісії є нікчемними та необгрунтованими.

06.02.2025 року представником позивача через систему ЕСІТС «Електронний суд» було надано додаткові пояснення по справі, в яких позивач зазначає, що відповідач за весь час користування споживчим кредитом, а саме, більше ніж 2 роки, не надсилала відповідну вимогу для зміни чи розірвання відповідного договору № 0037028 від 01.08.2019 року, натомість, активно користувалась отриманими коштами та здійснювала погашення заборгованості по тілу кредиту, процентам та комісії та не вживала заходів, у відповідності до ч.2 ст.651 ЦК України, з можливостю звернення до суду про істотне порушення договору позивачем. Відповідач погодилась на умови кредиту включаючи сплату тіла та процентів згідно заяви- договору № 0037028 від 01.08.2019 року у розмірі 18% річних типом ставки фіксована. Кредит був виданий строком на 24 місяці. Графік платежів є в Додатку 1 до заяви-договору № 0037028 від 01.08.2019 року з яким ОСОБА_1 погодилась та своїм підписом добровільно зобов`язалась дотримуватись.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

За правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 01.08.2019 року між Акціонерним товариством «РВС Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Договір № 0037028 про надання банківської послуги (платіжна карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Згідно із заявою-договором № 0037028 від 01.08.2019 року, відповідач підписанням заяви-договору про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептувала укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналась до умов договору. З умовами договору відповідач ознайомлене та вона зобов`язалась самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до договору.

За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3 % від суми наданого кредиту.

В день підписання заяви-договору № 0037028 від 01.08.2019 року, відповідач отримала платіжну картку, яка відкрита згідно умов заяви-договору, про що свідчить підпис відповідача.

Також, суду надано Додаток №1 до заяви-договору Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за період з 01.08.2019 року по 01.08.2021 року, з якого вбачається, що відповідач його підписала, та за якими наведені наступні умови: Дата нарахування кредиту-01.08.2019 року, сума кредиту: 20512,82 грн., строк користування кредитом: 24 місяці, процентна ставка (річних) фіксована 18%, комісія за розрахункове касове обслуговування заборгованості 3%, комісія за надання кредиту-512,82 грн., вид кредиту-споживчий.

Відповідно до п.7.3.11 публічної пропозиції, у разі порушення терміну погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого Графіком платежів, така заборгованість, у тому числі Щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з Графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, Банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за Споживчим кредитом, у тому числі Щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень за кожен день прострочення платежу. Сплата штрафу та/або пені не звільняє Клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Договором.

За розрахунком заборгованості по договору № 0037028 від 01.08.2019 року, загальна заборгованість відповідача станом на 19.09.2024 року становить 15408,27 грн., з яких: 8417,58 грн. основна заборгованість за кредитом; 130,47 грн. заборгованість за процентами; 6380,22 грн. заборгованість за комісією; 480 грн. пеня за прострочення сплати заборгованості за кредитом.

Позивач виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені, з яким відповідач погодилась частково, як вбачається з відзиву на позовну заяву.

Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 8417,58 грн.

Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом.

Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.

Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови.

Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів.

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших.

Таким чином нарахування заборгованості по процентам у розмірі 130,47 грн. є правомірним.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за комісією за період 01.08.2019 року по 01.08.2021 року.

За умовами заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних-18, тип ставки- фіксована, разом комісія при видачі кредиту: 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту.

Відповідно до п. п. 7.3.1. Публічної пропозиції, погашення Клієнтом заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу здійснюється щомісячно та/або в дату повного погашення заборгованості за Споживчим кредитом, починаючи з місяця, наступного після місяця оформлення Споживчого кредиту, за ануїтетною схемою погашення (ряд рівних грошових платежів, що здійснюються через рівні проміжки часу) у розмірах і терміни (дати), визначені Графіком платежів, шляхом забезпечення наявності грошових коштів у відповідних сумах на Рахунку для погашення заборгованості, що зазначений у Заяві-Договорі.

Умови договору щодо встановлення комісії є результатом домовленості сторін, а отже, з урахуванням положень ст.ст. 628, 629 ЦК України, вони є обов`язковому до виконання. Крім того, ОСОБА_1 частково погашала заборгованість, що вказує на прийняття та визнання нею своїх зобов`язань, що передбачені договором, в тому числі і щодо сплати комісії.

Що стосується вимог про стягнення пені за прострочення сплати заборгованості за кредитом у сумі 480 грн з відповідача. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення "Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 Цивільного кодексу України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Неустойка різновид штрафної санкції, розмір якої визначається законом або договором у процентному відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання.

Пеня як штрафна санкція застосовується в разі прострочення виконання грошових зобов`язань.

Неустойка це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Неустойка може бути двох видів - штраф неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пеня неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штраф може застосовуватись до будь-якого порушення зобов`язання, а пеня тільки щодо прострочення виконання.

Зобов`язання зі сплати неустойки є додатковим до основного.

Відповідно до Закону України Про споживче кредитування: розмір пені не може: 1)перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, 2)не може бути більшим, ніж 15 відсотків суми простроченого платежу.

Як вбачається з позовних вимог позивач просить стягнути пеню у розмірі 480 грн. не за період дії воєнного стану, а саме з 01.08.2019 по 23.03.2020 та яка не перевищує 15 відсотків суми простроченого платежу, а тому така вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорту споживчого кредиту, згідно якої відповідач отримала у своє користування грошові кошти на умовах встановлених у заяві, внаслідок неналежного виконання умов договору у відповідача утворилася заборгованість, доказів погашення заборгованості суду не надано, вимоги позивача про стягнення тіла кредиту, процентів, пені та комісії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 15408,27 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першоюст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, згідно платіжної інструкції №6 від 25.09.2024 року позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, з урахуванням задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення зазначена сума.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 16, 203, 207, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 640, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 64, 76, 81, 89, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «РВС Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «РВС Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15408 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісім) гривень 27 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «РВС Банк» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул. Введенська, будинок 29/58, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 25.06.2025 року

Суддя Я.В. Шестакова