ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6559/25 Справа № 206/360/25 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс,

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

27.01.2025 року ТОВ Фін компанія Прайм Альянс звернулось до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 86704,99 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 84978,92 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками 1695,30 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України за період 22.06.2015 року по 23.02.2022 року у розмірі 82052,44 грн;

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 27 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

06.05.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс надійшла апеляційна скарга, в якій ставиться вимога про скасування рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 27 березня 2025 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що на підтвердження переходу права вимоги від ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», позивачем було надано: витяг з акта приймання-передачі документації до Договору №080715, витяг з реєстру боржників, а також копії кредитної справи, зокрема: кредитного договору, меморіального ордера, графіку платежів тощо.

Таким чином, відповідно до п. 5.2 Договору, факт передачі первісним кредитором документації новому кредитору та наявність відповідного акта приймання-передачі є прямим підтвердженням того, що фінансування клієнта відбулося, після чого, згідно з процедурою, було передано документацію.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

11.06.2025 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд, залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Самарського районного суду м. Дніпра від 27.03.2025 року залишити без змін.

16.06.2025 року від Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій просить суд, рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськавід 27 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.93-94), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції треба скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

18 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R1В відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 32920,00 грн., а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі до 18 грудня 2020 або достроково. Проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 15,99% річних з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення (а.с. 4-10).

Факт надання банком ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 132920.00 грн. підтверджується копією меморіального ордеру №15915 від 18 грудня 2013 (а.с. 11).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №R1В, заборгованість ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» станом на 08.07.2015 року складає 86704,99 грн., з яких: 84978,92 грн. заборгованість за кредитом, 1726,07 грн. заборгованість по відсоткам (а.с. 12).

08 липня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Пунктом 3.1.3. договору передбачено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором і відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам та їх зобов`язань по Договорам Забезпечення, що не засвідчені нотаріально, а також по відношенню до Поручителів, Майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по Договорам забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існувала момент переходу цих прав. Пунктом 4.1. договору визначено, ціна договору складає 869328,15 грн. (а.с. 13-15).

Пунктом 5.2. вищезазначеного договору передбачено, що первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору Документацію протягом 60 календарних днів з дня зарахування на рахунок Первісного кредитора грошових коштів в сумі, що вказана в п. 4.1 цього Договору, але не пізніше останнього дня кварталу в якому відбувалось укладання цього Договору. Передача документації оформлюється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін. Так, в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв від 08 липня 2015 року, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв наступну документацію, зокрема за кредитним договором № R2В від 30.07.2013 року, боржник ОСОБА_2 (а.с. 16).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв від 08 липня 2015 року, до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №R1В у загальному розмірі 86704,99 грн. (а.с. 17).

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», був укладений договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 6.2.3. передбачено, що Права Вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7.1 цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання Фактором та Клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Сторони домовились, що Ліміт Фінансування складає 100000,00 грн. Фактор здійснює Фінансування Клієнта шляхом сплати 100% Ліміту Фінансування, що вказаний в п.7.1 цього Договору, на банківський рахунок Клієнта, не пізніше десяти банківських днів, з дати підписання Сторонами цього Договору (п.п. 7.1., 7.2.), на підтвердження чого суду надано платіжне доручення №43 від 29 січня 2019 року (а.с. 18-20, 27).

Відповідно до витягу з акту приймання-передачі документації боржників до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» прийняло документацію щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №R1В (а.с. 21).

Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 86704,99 грн. за кредитним договором № №R1В (а.с. 22).

Позивачем, у відповідності до ст. 625 ЦК України здійснено розрахунок 3% річних: 3% річних = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] = 84978,92?3% / 100%?2438 днів / 365 днів = 16917,00 грн.

Індекс інфляції розраховується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

Індекси інфляції, що перемножуються 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 99,5 х 99,4 х 99,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 101,3 х 101,0 х 101,7 х 100,7 х 101,3 х 100,2 х 100,1 х 99,8 х 101,2 х 100,9 х 100,8 х 100,6 х 101,3 х 101,6 = 122,48%; сума заборгованості 844978,92 грн; сума боргу з урахуванням інфляції 150114,36 грн.; збитки від інфляції 65135,44 грн. (а.с. 23-26).

З урахуванням системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що первісним кредитором (Приватним акціонерним товариством «ВТБ Банк») умови вказаного кредитного договору були виконані належним чином. Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 132920,00 грн., строком до 18.12.2020 року, зі сплатою процентної ставки за користування кредитом 15,99 % річних. Відповідачем ОСОБА_1 у добровільному порядку отримані кредитні кошти в повному обсязі не були повернуті кредитору у повному розмірі, в результаті чого утворилась заборгованість.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 3.1.3. договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №080715нв від 08 липня 2015 року передбачено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором і відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам та їх зобов`язань по Договорам Забезпечення, що не засвідчені нотаріально, а також по відношенню до Поручителів, Майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по Договорам забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існувала момент переходу цих прав. Пунктом 4.1. договору визначено, ціна договору складає 869328,15 грн. (а.с. 13-15). Проте як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підтвердження виникнення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не було надано до суду доказів оплати ціни договору.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не було передане цим товариством на підставі договору факторингу №29/01/19-1 від 29 січня 2019 року і позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Отже, виходячи з встановлених обставин справи, зокрема те, що кредитним договором укладеним між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 не порушуються права і законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», суд дійшов висновку, що позивач не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.

Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначив наступне.

Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю. Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

З урахуванням вищевикладеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог через їх необгрунтованість.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Доводи апеляційної скарги підтверджуються наступним.

Окрім п. 3.1.3, що встановлює порядок переходу права вимоги, Договір № 080715 також містить низку інших положень, які регулюють порядок його виконання.

Зокрема, п. 5.2 цього Договору встановлює порядок обміну документацією. Згідно з ним, первісний кредитор зобов?язується передати Новому кредитору документацію (кредитну справу) протягом 60 календарних днів з дня зарахування на його рахунок грошових коштів у сумі, зазначеній у п. 4.1 цього Договору, але не пізніше останнього дня кварталу, в якому укладено Договір. Передача документації оформлюється актом приймання-передачі за формою, наведеною у Додатку 2, що підписується представниками сторін і скріплюється печатками.

На підтвердження переходу права вимоги від ПАТ «ВТБ Банк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», Позивачем було надано: витяг з акта приймання-передачі документації до Договору №080715, витяг з реєстру боржників, а також копії кредитної справи, зокрема: кредитного договору, меморіального ордера, графіку платежів тощо.

Таким чином, відповідно до п. 5.2 Договору, факт передачі первісним кредитором документації новому кредитору та наявність відповідного акта приймання-передачі є прямим підтвердженням того, що фінансування клієнта відбулося, після чого, згідно з процедурою, було передано документацію.

Суд першої інстанції проігнорував зміст п. 5.2 Договору № 080715нв, відповідно до якого первісний кредитор зобов?язаний передати Новому кредитору кредитну документацію лише після надходження грошових коштів, передбачених умовами договору.

Окрім вищенаведеного, слід зазначити, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», прийнявши кредитну документацію, взяло на себе фактичне здійснення прав та обов?язків кредитора за Кредитним договором, що підтверджується самим фактом подальшої передачі цих прав Позивачу.

Таким чином, перехід права вимоги було не лише формалізовано відповідними актами та реєстрами, але й реалізовано на практиці. Фактичне здійснення прав кредитора, зокрема передача кредитної справи, облік боржника в реєстрі та обробка його даних, є додатковими обставинами, що підтверджують легітимність набуття права вимоги первинним цедентом і подальшої правонаступності Позивача.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду (наприклад, постанова КЦС ВС від 25.11.2020 у справі №753/17937/17): «фактичне здійснення прав та обов`язків кредитора може бути враховано як підтвердження правонаступництва, навіть у разі відсутності окремих документів.»

При таких обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги підтверджені належними доказами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційна скарга та позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачки на користь позивача, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 3028 грн. (а.с.1) та за подання апеляційної скарги у розмірі 4542,00 грн. (а.с.86) загальною сумою 7570,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровськавід 27 березня 2025 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь з обмеженою відповідальністю Фін компанія Прайм Альянс (ЄДРПОУ 41677971) заборгованість за кредитним договором у розмірі 168757, 43 грн., судовий збір за подання позову та апеляційний розгляд справи у розмірі 7570,00 грн., а загалом стягнути 176 327 (сто сімдесят шість тисяч триста двадцять сім) гривень 43 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: