РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Сивкович О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсон в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулось до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за кредитним договором у сумі 5943,80 дол. США. та суму судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2102/0308/71-040, згідно умов якого останній отримав від ВАТ «Сведбанк» кредит в сумі 45000,00 доларів США строком до 27.03.2038 року зі сплатою 11,9 % річних.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15 з додатком № 1, згідно до умов яких ПАТ «Сведбанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , а всі гарантії надані останнім ПАТ «Сведбанк» щодо заборгованостей стають дійсними для ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Вектор Плюс». При цьому разом із правами вимоги до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених ОСОБА_1 процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , а всі гарантії надані останнім щодо заборгованостей стають дійсними для ТОВ «Кредитні ініціативи» та вважаються наданими ТОВ «Кредитні ініціативи», при цьому разом із правами вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених відповідачем процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.12.2021 року по справі №667/6251/14-ц стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про надання кредиту в сумі 66042,27 дол.США, що еквівалентно 778 341,05 грн.

Внаслідок невиконання рішення суду у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, яка станом на 10 серпня 2021 року становить 5943,80 дол. США, що еквівалентно 15930,49 грн. суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану вище заборгованість та судові витрати у розмірі 2389,50 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.11.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

10.02.2024 року через систему ЄСІТС «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Стороженко Д.П. було подано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що позивач посилається на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.12.2014 №667/6521/14ц з якого неможливо визначити хто є ОСОБА -1 і тд. Крім того, зазначає, що не зазначено чи було подано до виконання виконавчий лист, чи вжито позивачем всіх необхідних заходів до виконання даного судового рішення, а тому вимога про стягнення 3% річних за невиконання рішення суду по справі № 667/6521/14ц від 09.12.2014 не підлягає задоволенню, оскільки позивач не виконав рішення суду, а наразі намагається стягнути 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України, при цьому за наявної інформації позивач з власних незрозумілих обставин не зміг виконати рішення суду, пропустив строки пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Позивач у відповіді на відзив від 16.02.2024 року зазначив, що виконання судового рішення є обов`язком для сторін, а питання пред`явлення виконавчого листа позивачем до виконання є його правом, а не обов`язком. Стягнення основної суми боргу є виконанням основного зобов`язання, а стягнення 3% річних похідною, що виходить з основної суми заборгованості. Нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.06.2024 року було здійснено перехід до розгляду справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Як встановлено судом, 27.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2102/0308/71-040, згідно умов якого останній отримав від ВАТ «Сведбанк» кредит в сумі 45000,00 доларів США строком до 27.03.2038 року зі сплатою 11,9 % річних.

У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань відповідачем утворилась заборгованість за кредитом. 09 грудня 2021 року рішенням Комсомольський районний суд м. Херсона у справі № 667/6251/14-ц з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за договором про надання кредиту у сумі 66 042,27 дол. США, що еквівалентно 778 341,05 грн., і складається з заборгованості по кредиту у сумі 43 455,00 доларів США, що еквівалентно 512 138,82 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 22587,27 доларів США, що еквівалентно 266 202,23 грн.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15 з додатком № 1, згідно до умов яких ПАТ «Сведбанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , а всі гарантії надані останнім ПАТ «Сведбанк» щодо заборгованостей стають дійсними для ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та вважаються наданими ТОВ «ФК «Вектор Плюс». При цьому разом із правами вимоги до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених ОСОБА_1 процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, згідно до умов якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 , а всі гарантії надані останнім щодо заборгованостей стають дійсними для ТОВ «Кредитні ініціативи» та вважаються наданими ТОВ «Кредитні ініціативи», при цьому разом із правами вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» переходять всі пов`язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених відповідачем процентів, комісії, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Як вбачається із досліджених судом матеріалів справи, в результаті невиконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду, яка станом на 10 серпня 2021 року становить 5943,80 дол. США, що еквівалентно 15930,49 грн. суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства, що виникають з кредитних правовідносин", наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З ухваленням судового рішення про задоволення вимог кредитора, припиняються правовідносини сторін, що ґрунтуються на кредитному договорі, зокрема, сплата чергових платежів, нарахування відсотків, разом із тим виникає грошове зобов`язання із повернення кредитних коштів в повному обсязі та нарахованих на цей час відсотків, невиконання якого тягне відповідальність, встановлену ст. 625 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач мав кредитні зобов`язання перед Банком та з нього, згідно рішення суду від 09.12.2014 року №667/6251/14-ц, стягнуто заборгованість у розмірі 66042,27 доларів США, що в еквіваленті складає 778341,05 грн. та судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що відповідач не виконує рішення суду від 09.12.2021 року, доказів на підтвердження часткового чи повного погашення заборгованості ним не надано, твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, а саме щодо відсутності у відповідача зобов`язань зі сплати 3% річних оскільки позивач не пред`являв виконавчий лист до виконання, суд не приймає до уваги, оскільки нараховані на суму боргу 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 відсотків річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, підлягають задоволенню.

Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 2389,50 грн.

На підставі ст. ст. 526, 530, 546, 598, 610, 611, 625, 1049,1054 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265, 274-284, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за невиконання зобов`язань за кредитним договором № 2102/0308/71-040 від 27.03.2008 року у виді 3 % річних, яка виникла станом на 10.08.2021 року та становить 5943,80 дол. США, що станом на 10.08.2021 року еквівалентно 159300 (сто п`ятдесят дев`ять тисяч триста) гривень 49 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», витрати зі сплати судового збору у розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», , місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21;.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1

Повний текст рішення складено 14.05.2025 року.

Суддя Я.В. Шестакова