РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/22136/24

Провадження №: 2/755/1208/25

"26" червня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Печуркіної Я.А.,

позивача ОСОБА_1 ,,

відповідача ОСОБА_2 ,,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та відповідно до позовних вимог просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перша та третя субота місяця - з 10.00 годин до 20.00 годин; другі та четверті вихідні місяця - з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі.

Відео зв`язок - мінімум два раз на тиждень позивача з донькою за домовленістю між позивачем та відповідачкою.

Вимоги позивача мотивовані тим, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2019 р., виданим Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 47.

У шлюбі в сторін народилася донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3 березня 2024 року рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу місце проживання дитини було визначено за спільною згодою між сторонами , що дитина проживає з матір`ю .

Дитина зареєстрована та фактично проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 .

Між сторонами з моменту розлучення почались непорозуміння щодо участі батька у вихованні доньки. Намагання позивача мирно врегулювати спір призводять до нових конфліктів, оскільки відповідач не бажає його присутності та штучно створює перешкоди у спілкуванні з донькою.

Позивач постійно намагається налагодити зв`язок із донькою, брати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати всім необхідним. Однак Відповідач постійно відмовляє Позивачу у побаченнях з дитиною, стверджуючи, що донька не хоче спілкуватися, що не дозволяє Позивачу належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Позивач неодноразово вживав заходів для врегулювання питання щодо побачень із донькою без залучення суду, дотримуючись принципу досудового врегулювання спорів, прагнучий забезпечити інтереси дитини.

Так, позивач звертався до відповідача з усними проханнями узгодити час та порядок побачень із донькою, проте ці прохання залишалися без задоволення. Усі спроби досягти домовленостей мирним шляхом зазнавали невдачі через категоричну позицію відповідача, яка систематично відмовляла у можливості побачення позивача з дитиною без обґрунтованих причин.

Крім того, в рамках досудового врегулювання спору, позивач звертався до органу опіки та піклування для врегулювання ситуації в адміністративному порядку. За результатами розгляду було прийнято Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 18 червня 2024 року №407, яким було визначено час та порядок спілкування Позивача з донькою, а саме:

- перша та третя субота місяця - з 10.00 годин до 20.00 годин;

- другі та четверті вихідні місяця - з 10.00 годин суботи до 19.00 годин неділі.

Проте, при наявності цього розпорядження відповідач продовжує чинити перешкоди у реалізації встановлених ним прав.

Відповідач порушив право позивача в участі батька у вихованні доньки щодо отримання інформації про її стану здоров`я.

Позивач одразу звернувся до поліції з метою врегулювання даного порушення, про що отримав відповідь від Дніпровського управління поліції № 111725- 2024 від 17.07.2024р. про результат розгляду заяви позивача.

Крім того, 13.07.2024 р. у час, визначений Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 407 від 18.06.2024 року, позивач приїхав за місцем проживання доньки, щоб забрати її для спільного проведення часу.

Однак, зателефонувавши Відповідачеві, дізнався, що дитина відсутня, оскільки перебуває в іншому місті.

Позивач одразу звернувся до поліції, де повідомив про вивезення дитини без його дозволу та порушення графіку участі батька у вихованні доньки, затвердженого вказаним вище Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Звернення було зареєстровано у журналі єдиного обліку звернень громадян Дніпровської ювенальної служби.

Як в послідуючому було з`ясовано, що відповідач та їх спільна донька перебували за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, у час, визначений Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 407 від 18.06.2024 року, донька, ОСОБА_4 перебувала не за місцем реєстрації, а в іншому, невідомому для позивача, місці.

Позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про те, що відповідач перешкоджає його участі у вихованні доньки та не виконує Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 407 від 18.06.2024 року.

З врахуванням викладеного суд просить задовольнити його позов в повному обсязі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по даній справі було відкрито провадження.

Відповідач скористалася своїм правом та надала до суду відзив на позовну заяву в якому заперечувала щодо задоволення позову, мотивуючи це тим, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, так -як раніше звертався з аналогічним позовом до суду та відсутній предмет позову, так -як відповідач ніяких перешкод у спілкуванні та вихованні позивача зі своєю донькою не чинить

Позивач надав до суду відповідь на відзив в якій спростовував позицію відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив його задовольнити, вказуючи на те, що відповідач навмисно створює штучні умови щоб він не міг бачитися зі своєю донькою, без попереджень відповідач залишає разом з донькою своє місце проживання, що позбавляє також позивача спілкуватися та бачитися з донькою, та не виконує Розпорядження Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації та прийняти рішення з врахуванням вказаного вище Розпорядження та Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації (протокол засідання від 19.03.2025 №6)

В судовому засіданні відповідач та її представник позов визнали частково, але при цьому вказували на те, що позов є надуманим, так - як зі сторони відповідача не чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні їх спільної доньки, а те, що позивач не зміг побачитися з донькою, на те були об`єктивні причини про що повідомлявся позивач по справі, але останній відразу ж викликав поліцію, звинувачуючи відповідача, що не виконується Розпорядження Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 18 червня 2024 року №407, внаслідок чого між позивачем та відповідачем виникають конфліктні ситуації, але при цьому відповідач не заперечує в спілкуванні позивача зі своєю донькою з врахуванням графіку, який визначено Висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації ( протокол засідання від 19.03.2025 №6).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, та винести рішення виходячи з найкращих інтересів дитини, підтримавши висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації ( протокол засідання від 19.03.2025 р. №6)

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 16.06.2019 р., виданим Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 47.

У шлюбі в сторін народилася донька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3 березня 2024 року рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу малолітня ОСОБА_5 стала проживати зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1 .

Як було встановлено в судовому засіданні, що між позивачем та відповідачем виникли напружені стосунки, що пов`язані з вихованням та спілкуванням позивача зі своєю донькою, що як наслідок стало підставою для винесення Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 407 від 18.06.2024 року, яким було встановлено графік побачень позивача зі своєю донькою ОСОБА_5 .

Як було встановлено в судовому засіданні , що виконання вказаного графіку не дотримувалося як з суб`єктивних так і об`єктивних причин зі сторони відповідача, що стало підставою для неодноразового звернення позивача до правоохоронних органів.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні дитини ( протокол засідання Комісії від 19.03.2025 р.№6),

орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування з малолітньою донькою: перші, треті та п`яті вихідні місяця з 19 год. п`ятниці до 19 год. неділі.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бети забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Згідно норм ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо),місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 54 рішення ЕСПЛ « Хант проти України» ( від 07.12.2006 року), суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78.)

Практика ЕСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).

Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дочки, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має можливість та бажання приймати участь у вихованні доньки, а також те, що виховання дітей, участь у піклуванні про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов`язком позивача, із врахуванням Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, щодо участі батька у вихованні малолітньої доньки суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову, а саме участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування: перші, треті та п`яті вихідні місяця з 19 год. п`ятниці до 19 год. неділі за відсутності матері ОСОБА_2 .

В інші дні за спільною домовленістю між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

Суд вважає, що саме такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком буде відповідати насамперед інтересам малолітньої дитини та сприятиматиме покращенню стосунків між сторонами.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства», статями 19, 141, 150, 151, 153, 157-159 Сімейного Кодексу України, статтями 7, 10, 76, 81, 133, 244-245, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити частково.

Встановити наступний порядок побачень батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування ( побачень): перші, треті та п`яті вихідні місяця з 19 год. п`ятниці до 19 год. неділі за відсутності матері ОСОБА_2 .

В інші дні за спільною домовленістю між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 1211,2 грн. витрат пов`язаних зі сплатою судового збору

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.06.2025 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Треті особи : Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, місцезнаходження: м.Київ, вул. Харківське шосе , буд.4-а.

Суддя: