Справа № 638/5093/25
Провадження № 2/638/3913/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря судового засідання Луценка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 15 лютого 2022 року вона, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в книзі реєстрації шлюбів 15.02.2022 року було зроблено актовий запис № 52, та присвоєне прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася донька - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 01.07.2022 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час до Шевченківського районного суду м. Харкова позивачем подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Дитина постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується актом про фактичне місце проживання дитини разом з матір?ю за АДРЕСА_1 . Відповідач перебуває на військовій службі в Збройних силах України, отримує грошове забезпечення, тому зобов?язаний та має можливість без погіршення свого матеріального стану утримувати дитину. З ОСОБА_6 домовленості щодо матеріального забезпечення дитини не досягли. На підставі цього, позивач вимушена поставити питання про стягнення аліментів на утримання дитини у судовому порядку.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання з`явилася, про дату, час та місце розгяду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд розглядати справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.02.2022 року Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 52, що підтверджується копією свідоцтвапро шлюб серії НОМЕР_1 від 15.02.2022.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 у шлюбі у подружжя народилася дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Новобаварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)складено відповідний актовий запис № 257. Матір`ю дитини зазначено ОСОБА_1 , батьком ОСОБА_2 .

Малолітня дитина перебуває на утриманні позивача та проживає разом з нею, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 11.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач добровільно матеріальну допомогу у вихованні та утриманні дитини не надає, тому позивач звернулася до суду про стягнення аліментів в примусовому порядку.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання цього обов`язку регламентуються статтею 181 Сімейного кодексу України. Так, частиною 3 цієї статті передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

На момент ухвалення судом рішення малолітній доньці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виповнилося 3 роки. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років з 1 січня 2025 року становить 2 563 гривень.

Положення статті 182 Сімейного кодексу України встановлюють перелік обставин, які необхідно враховувати суду при визначенні розміру аліментів : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, тобто з 21.03.2025 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повноліття.

Враховуючи наведене та положення частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що аліменти на дитину відповідача ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки доходів відповідача є такими, що відповідають засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Даних про наявність у відповідача нерухомого майна матеріали справи не містять. Разом з тим, суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я суду відповідач не надав, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні.

Відповідно положень ст. ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, необхідно задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог (стаття 141 ЦПК України).

Отже, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 1 211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Суд роз`яснює сторонам, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 48, 141, 259, 263 - 265, 268, 282, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини донькі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 березня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна