Справа № 199/3490/25
(2/199/2905/25)
30 червня 2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Попружко Д.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку регресу, -
Позивач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку регресу.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.07.2024 року між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 3173975 відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За полісом забезпеченим є транспортний засіб Mazda 3, НОМЕР_1 .
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року по справі № 199/9719/24 встановлено, що 08 листопада 2024 року о 03 год. 11 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 20-а по пров. Любарського у м. Дніпрі керував транспортним засобом «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
13.11.2024 року власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-СП-24-04-228565/1 від 21.01.2025 року, пошкодженому ТЗ визначено розмір матеріального збитку 122461,71 грн.. Сума відшкодування була зменшена, а також на суму франшизи у розмірі 2500,00 грн., та виплачена власнику в розмірі 107427,26 грн..
Відповідно до пункту 38-1.1-а ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» грошові кошти у розмірі 107 427,26 грн., а також стягнути судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала та просила проводити розгляд справи за її відсутності, про що зазначила у позовній заяві.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.07.2024 року між ОСОБА_2 та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ 3173975. За полісом забезпеченим є транспортний засіб Mazda 3 НОМЕР_1 .
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04 грудня 2024 року по справі № 199/9719/24 встановлено, що 08 листопада 2024 року о 03 год. 11 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 20-а по пров. Любарського у м. Дніпрі керував транспортним засобом «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
13.11.2024 року власник пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування.
Відповідно до ремонтної калькуляції, розрахунку страхового відшкодування та страхового акту № ОЦВ-СП-24-04-228565/1 від 21.01.2025 року пошкодженому ТЗ встановлено розмір матеріального збитку 122461,71 грн.. Сума відшкодування була зменшена, а також на суму франшизи у розмірі 2500,00 грн., та виплачена власнику у розмірі 107427,26 грн..
Згідно з платіжною інструкцією №4462 від 21.01.2025 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» сплатило ОСОБА_3 107427,26 грн..
Відповідно до пункту 38-1.1-а ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів`передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
В силу ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму виплаченого відшкодування у порядку регресу у розмірі 107427,26 грн..
Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,81,82,131,141,264-265,279 ЦПК України, ст.ст.1187,1188,1191 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Суддя Л.Г. Якименко