Справа № 125/588/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з с-щі Арбузинка цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повергнення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У спрощеному позовному провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказана цивільна справа.

24 червня 2025 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» направив заяву, якою просив закрити провадження у справі у зв`язку із повним погашенням заборгованості з боку відповідача. Однак, заявив про повернення судового збору з державного бюджету, сплаченого позивачем при зверненні із позовом.

Представник паралельно просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, про його дату, час і місце сповіщений належно, що підтверджується даними зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне у справі.

Тому в силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України, з урахуванням належного сповіщення учасників справи про це провадження, суд вважав за можливе вирішити винесене на його розгляд питання за відсутності сторін.

Вирішуючи подану представником позивача заяву, суд установив таке.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 вказав, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У контексті цієї справи, суд, ураховуючи зміст позовних вимог, а також те, що уповноважений представник позивача заявив про повне погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, вважає дійсним те, що у цій ситуації предмет спору між сторонами відсутній на цей час. Позивач зазначає про відсутність неврегульованих між ним та відповідачем питань.

Таке, у свою чергу, унеможливлює подальше вирішення справи по суті.

Як наслідок, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За імперативною нормою ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Як слідує із матеріалів справи, за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. згідно платіжної інструкції №102923 від 18 березня 2025 року, який і підлягає поверненню з державного бюджету.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 255, 259-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача задовольнити.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повергнення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повергнення боргів» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп., сплачений згідно платіжної інструкції №102923 від 18 березня 2025 року.

Роз`яснити сторонами, що згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В силу ч.2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина Явіца