КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просило: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість за послугу з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 53070 грн. 44 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 10948 грн. 16 коп., 3 % річних у розмірі 3212 грн. 33 коп., судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 3028 грн. 00 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й до кв. АДРЕСА_2 здійснюється ТОВ «Євро-реконструкція».

При цьому, згідно з наявною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власник квартири АДРЕСА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, а відповідно відповідач є споживачем комунальних послуг, які надаються до вказаної квартири.

Разом з тим, згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.05.2024 за квартирою обліковується заборгованість за надані послуги загальному розмірі 67230 грн. 93 коп., з яких: 37066 грн. 55 коп. - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, 16003 грн. 89 грн. - заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання, 10848 грн. 16 коп. - інфляційна складова боргу, 3212 грн. 33 коп. - 3 % річних.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг у повному обсязі, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, а також нараховані на борг відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та три відсотки річних.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.01.2025 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Євро-реконструкція" заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та за послугу з постачання гарячої води у розмірі 53070 грн. 44 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 10948 грн. 16 коп., 3 % річних у розмірі 3212,33 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 36-38).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить:

- рішення суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва;

- скасувати всі виконавчі документи, видані Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.01.2025, а саме: виконавчий лист № 755/10412/24, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 03.04.2025;

- стягнути з ТОВ "Євро-реконструкція" на його користь судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4542 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на відсутність у представника позивача Гречан М.В. повноважень для представництва інтересів ТОВ "Євро-реконструкція".

Зазначає, що справа була розглянута судом з порушенням правил підсудності, передбачених ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки він зареєстрований у Солом'янському районі м. Києва.

Вважає, що з наданих позивачем документів неможливо встановити, що останній дійсно надав послуги за адресою належної йому квартири, адже доказів укладення договору про обслуговування квартири матеріали справи не містять.

Також, на думку апелянта, наданий позивачем розрахунок заборгованості є хибним, а тому не може братися судом до уваги під час розгляду справи (а.с. 43-47).

03.06.2025 до суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 15.02.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 79 відповідно до заведеної спадкової справи № 18/2021.

З інформації відділу з питань з питань реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб Солом`янського РДА судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.07.1993 та по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-реконструкція».

Так, згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Правовідносини між виконавцем послуг з гарячого водопостачання та споживачем - фізичною особою регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та діяли до 22 лютого 2022 року.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а також одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», редакція якого діяла до 9 грудня 2017 року та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Поняття виробника та постачальника комунальних послуг також визначено Положенням про порядок розрахунків за комунальні послуги між виробниками (постачальниками), виконавцями і споживачами послуг водопостачання, водовідведення і теплопостачання в умовах використання засобів обліку споживання води і теплової енергії в житловому фонді та підвищення економічної зацікавленості споживачів у їх встановленні за власні кошти, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 55, відповідно до якого виробниками (постачальниками) холодної і гарячої води та теплової енергії є підприємства і організації, які за договорами надають виконавцям та споживачам комунальні послуги; виконавцями послуг є підприємства або організації, які безпосередньо надають комунальні послуги споживачам (житлово-експлуатаційні та інші організації).

Зазначені норми законодавства чітко визначають, що виконавцями житлово-комунальних послуг є підприємства або організації, які безпосередньо надають житлово-комунальні послуги споживачам.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» у новій редакції.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», тут і далі у редакції від 9 листопада 2017 року, визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - це послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які діяли до 22 лютого 2022 року, (далі Правила) регулювали відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Правилами встановлено, що централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Євро-реконструкція», станом на 01.05.2024 за квартирою АДРЕСА_3 обліковується заборгованість за надані послуги загальному розмірі 67230 грн. 93 коп., з яких: 37066 грн. 55 коп. - заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії, 16003 грн. 89 грн. - заборгованість за надані послуги з гарячого водопостачання, 10848 грн. 16 коп. - інфляційна складова боргу, 3212 грн. 33 коп. - 3 % річних.

Доказів на спростування наявності заборгованості у вищенаведеному розмірі та належного виконання зобов`язання по сплаті за спожиті комунальні послуги, відповідачем надано не було як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи.

Посилання апелянта на те, що позивачем не додано до матеріалів справи договору про надання послуг, колегія суддів відхиляє, адже, як вже зазначалося вище, відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплат послуг у повному обсязі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів, які підтверджують факт безпосереднього надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води до житлового приміщення відповідача, слід зазначити, що у даному випадку, наявність відносин між сторонами, а, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків у кожної із сторін, підтверджується діями сторін: відповідачу надавалися послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Посилання апелянта на те, що дана справа не підсудна Дніпровського районному суду м. Києва та у відповідності до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України має розглядатися за місцем реєстрації його місця проживання, а саме Солом`янським судом м. Києва, колегія суддів відхиляє, адже спори щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги розглядаються за правилами виключної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Отже, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_5 , розташована в Дніпровському районі м. Києва, позивач, керуючись правилами виключної підсудності, правомірно звернувся з даною позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва.

Твердження відповідача про відсутність у представника позивача Гречан М.В. повноважень для представництва інтересів ТОВ "Євро-реконструкція" є помилковими, адже до позовної заяви від 01.07.2024 позивачем було додано належним чином завірену копію довіреності № 40 від 04.08.2023 зі строком дії до 04.08.2024 про уповноваження адвоката Гречан М.В. на представництво інтересів товариства у суді.

Таким чином, висновок суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги є законним та обгрунтованим.

При цьому, оскільки апеляційна скарга не містить доводів незаконності рішення суду в частині застосування положень ч. 1 ст. 625 ЦК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення суду в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення спрямоване на ефективний захист порушених прав позивача. При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 січня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова