УХВАЛА

01 липня 2025 року

м. Київ

справа № 208/8358/18

провадження № 61-8572св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради,
особи, в інтересах яких подано апеляційну скаргу: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2024 року у складі колегії суддів Космачевської Т. В., Максюти Ж. І., Халаджи О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області (у складі судді Похвалітої С. М.) (назву суду змінено на Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів») рішенням від 26 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Виділив ОСОБА_1 частку в розмірі 64/100 частин допоміжного комплексу в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 315,9 кв. м, що складається з таких будівель та споруд: приміщення 1-1, 22,8 кв. м - підсобне приміщення; приміщення 1-2, 293,1 кв. м - частина торгової зали; огорожі № 1; 64/100 частин тротуару І, та визнав право власності на цю частку.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 1 974 грн грошової компенсації співвласнику 36/100 частин допоміжного комплексу.

Виділив ОСОБА_2 частку в розмірі 36/100 частин допоміжного комплексу в самостійний об`єкт нерухомого майна, площею 177,7 кв. м, що складається з: приміщення 1-2, 63,7 кв. м - частина торгової зали (7,75 м х 8,22 м); приміщення 1-3, 114,0 кв. м - торгова зала; 36/100 частин тротуару І та визнав право власності на цю частку.

В іншій частині позову відмовив.

Не погодившись з рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 18 серпня 2020 року (у складі колегії суддів Куценко Т. Р., Деркач Н. М., Макарова М. О.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишив без задоволення. Рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого

2020 року залишив його без змін.

Не погодившись з рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року,

ОСОБА_6 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які не є учасниками справи, оскаржила його в апеляційному порядку.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 08 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_6 , задовольнив. Рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області

від 26 лютого 2020 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2024 року і залишити в силі рішення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 лютого 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська
С. О. Карпенко
В. В. Сердюк