Провадження № 4-с/127/32/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Петуховій Н.А.,
за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниця скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечного Сергія Сергійовича, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 ,
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечного Сергія Сергійовича, за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 .
27.05.2025 ОСОБА_2 подала виконавчий лист до примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 у справі №127/5785/24, яке набрало законної сили 01.10.2024, перераховано на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області кошти в сумі 332239,00 грн. на ім`я ОСОБА_3 .
Натомість, скаржник отримала повідомлення Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечного С.С. від 29.05.2025 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначено, що виконавчий лист повернуто на підставі п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», так як «Виконавчий документ подається за місцем знаходження майна (коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово списати кошти. Додатково зазначено, що відповідно до статті 53 п.4 Закону України "Про виконавче провадження" на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом».
Однак, скаржник не погоджується з даним повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та вважає дане повідомлення протиправним, у зв`язку з чим подала дану скаргу до суду.
Ухвалою суду від 09.06.2025 року відкрито провадження по даній скарзі та призначено до судового розгляду.
В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.
Представник Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечний С.С. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даної скарги.
Боржник ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, в порядку встановленому законом.
Заслухавши пояснення представника ДВС Наконечного С.С., дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Так, розділом VII ЦПК України внормовано судовий контроль за виконанням судових рішень.
Зокрема, статтею 447 ЦПК України встановлено право сторін виконавчого провадження, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи, звернутися до суду зі скаргою.
З наведеного випливає, що порушення права сторони виконавчого провадження діями або бездіяльністю виконавця є підставою для звернення до суду саме в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено обов`язковість виконання рішення, ухваленого судом іменем України.
Меті дієвого виконання судових рішень підпорядковане впровадження сукупності дій визначених законом органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно Закону України «Про виконавче провадження», а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, як випливає із змісту статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і апогеєм захисту порушеного права.
Однією з засад виконавчого провадження є законність в силу ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».
За змістом ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
27.05.2025 ОСОБА_2 звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про примусове виконання рішення. В заяві зазначила, що по справі №127/5785/24 (за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні) було перераховано на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області кошти в сумі 332 239,00 грн, як вартість частки ОСОБА_3 у спільному майні. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.08.2024 по даній справі набрало законної сили 01.10.2024. Таким чином, вищевказані кошти належать боржнику ОСОБА_3 . Враховуючи те, що боржник є громадянкою російської федерації, немає зареєстрованого місця проживання в Україні, про її кошти перебувають в Україні на депозитному рахунку ТУ ДСА України у Вінницькій області виконавче провадження відкривається за місцем знаходження цього майна. На підставі викладеного просила відкрити виконавче провадження та звернути стягнення на кошти ОСОБА_3 , що знаходяться на депозитному рахунку ТУ ДСА в Вінницькій області.
29.05.2025 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечним С.С. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ подається за місцем знаходження майна(коштів) на які можливо звернути стягнення. Територіальне управління державної судової адміністрації України у Вінницькій області не є тим органом з якого відділ може примусово стягнути кошти. Відповідно до п. 4 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом». Тому відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повертається виконавчий документ без прийняття до виконання.
Суд звертає увагу, що відповідно до змін, внесених до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" законами № 2129-IX від 15.03.2022, № 2468-IX від 28.07.2022, № 3048-IX від 11.04.2023 року, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом необхідно звернутися до виконавчої служби за місцем знаходження рахунку, тобто до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Виконавчий лист потрібно пред`явити саме туди, а не до ТУ ДСА, оскільки: «саме виконавча служба займається виконанням судових рішень, зокрема, стягненням коштів з рахунків боржників, а ТУ ДСА не займається виконанням судових рішень, а лише управляє рахунками, на які надходять певні кошти, наприклад, застави чи судові депозити. Виконавчий лист підлягає пред`явленню до відділу державної виконавчої служби, який знаходиться за місцем знаходження рахунку, на якому знаходяться кошти. Після пред`явлення виконавчого листа, виконавча служба відкриє виконавче провадження та направляє вимогу до ТУ ДСА щодо перерахування коштів на рахунок стягувача. Отже, для стягнення коштів з рахунку ТУ ДСА за виконавчим листом потрібно звернутися до виконавчої служби у Вінниці, а не до самого ТУ ДСА.»
Відповідно до статті 53 Закону «Про виконавче провадження», виконавець є учасником виконавчого провадження, особою, на яку відповідно до законодавства покладено функції держави в сфері примусового виконання рішень. Кошти, що надходять на рахунки з обліку депозитних сум за результатом примусового виконання рішень, не є власністю виконавця, у зв`язку з чим виконавець і не має права розпоряджатися цими коштами. Депозитні рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти на цих рахунках мають цільове призначення, а саме: для виплати стягувачам, як випливає із змісту пункту 1 розділу VII «Інструкції з організації примусового виконання рішень».
В ЗУ «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець відсутні приписи, що ТУ ДСА не є тим органом, з якого відділ ДВС може примусово списати кошти. Крім того кошти, які знаходяться на депозитному рахунку належать не ТУ ДСА, а боржнику.
Оскільки кошти знаходяться на рахунку ТУ ДСА у м. Вінниці, звертатися потрібно до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, а згідно із ст. 451 ЦПК України у разів становлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що предметом цього судового розгляду є з`ясування, чи діяв державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законодавством України про виконавче провадження, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню, а також, чи не порушено рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення право чи свободу учасника виконавчого провадження.
Підставою для задоволення скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця за змістом ст. 451 ЦПК України є сукупність таких складових, як: встановлена судом неправомірність рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця (1) і порушення права сторони виконавчого провадження такими рішеннями, діями чи бездіяльністю (2).
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що державний виконавець, чиї дії оскаржуються, необґрунтовано виніс повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, що дає підстави для задоволення скарги у встановлений законом спосіб, тобто визнання дій неправомірними і зобов`язання виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Керуючись ст. ст. 447-451, 260, 352-355 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу задовольнити.
Визнати протиправним Повідомлення Головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Наконечного C.C. від 29.05.2025 року щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.06.202

Суддя О.О. Жмудь