Справа № 344/1427/25
Провадження № 22-ц/4808/970/25
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів: Максюти І.О., Луганської В.М.,

секретар Гудяк Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 травня 2025 року, ухвалене судом в складі головуючої судді Кіндратишин Л.Р. у м. Івано-Франківськ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно за законом,

в с т а н о в и в:

17 січня 2025 року представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просив : визнати за позивачем в порядку спадкування право власності на недоотриману пенсію, яка була призначена, нарахована у розмірі 152 805,71 грн. та належала її чоловіку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не була ним одержана за життя, та стягнути судові витрати.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що чоловік позивача - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину по закону. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 в справі № 300/3697/22, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки №9/1/807 від 01.06.2022, з урахуванням проведених платежів. Відповідачем у добровільному порядку проведено перерахунок пенсії, після якого щомісячний розмір пенсії складає 10116,31 грн., різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 в сумі 152805,71 грн., внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником в адміністративній справі №300/3697/22. Позивач двічі зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заяви про виплату їй недоотриманої пенсії після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у зв`язку з тим, що зазначена сума відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 №300/3697/22 не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки звернення за нею надійшло пізніше 6 місяців після смерті ОСОБА_2 ..

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 травня 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування, право власності на недоотриману пенсію, яка була призначена, нарахована у розмірі 152 805,71 грн та належала її чоловіку ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не була ним одержана за життя. Стягнуто з ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 1 528, 06 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, яка обгрунтована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку в ГУ Пенсійного фонду в Івано-Франківській області , як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Пенсія ОСОБА_2 згідно вищевказаного Закону виплачена по 31.07.2023. Виплату пенсії з 01.08.2023 припинено у зв`язку з його смертю ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Неодержаних сум пенсій немає.

Зауважує, що члени сім`ї померлого або особа, яка здійснила його поховання, має право на одержання допомоги на поховання в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за отриманням якої необхідно звернутися в ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 № 300/3697/22 обліковується борг в сумі 152 805,71 грн за період з 01.04.2019 по 31.12.2022. Рішення суду набрало законної сили 28.11.2022. Однак вказана заборгованість не може вважатися неодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Головним управлінням Фонду в області ведеться облік рішень суду, виплата за якими проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України, а оскільки, стягувачем у справі №300/3697/22 був ОСОБА_2 , підстав для проведення виплати ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду у справі № 300/3697/22, немає.

Відносно внесення відомостей про зміну стягувача у даній справі апелянт зазначає, що у судовій практиці є наступна позиція, зокрема, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 № 300/3065/22 апеляційну скаргу ГУ Пенсійного фонду в Івано-Франківській області задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2013 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. Колегія суддів прийшла до висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для заміни сторони/ стягувача у виконавчому провадженні. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 16 травня 2023 по справі №420/288/21 та від 27 вересня 2023 по справі №420/16546/21, від 29 листопада 2023 по справі №420/18680/21.

Згідно з наявним у справі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Трачук Л.В., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа №27/2023, зареєстровано в реєстрі за №149. Відповідно до даного свідоцтва спадщина складається з двокімнатної квартири, загальною площею 49,3 кв.м., в АДРЕСА_1 .

Як можна встановити з свідоцтва, право власності на неодержану пенсію в порядку спадкування не входить до складу спадщини.

Просить рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 травня 2025 року скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подала заяву, в якій просила провести розгляд справи без участі представника Головного управління.

Сторони до апеляційного суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, вимоги та доводи апеляційної скарги апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач з 22.03.2007 року була у шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 4).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №300/3697/22, яке набрало законної сили 28.11.2022 позов ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 № 9/1/807 від 01.06.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській здійснити ОСОБА_2 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 № 9/1/807 від 01.06.2022, з урахуванням проведених платежів.

23.12.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (№0900-0405-8/44134) повідомлено ОСОБА_4 про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №300/3697/22 проведено у добровільному порядку перерахунок пенсії, щомісячний розмір пенсії складає 10116,31 грн. Виплату перерахованого розміру пенсії на виконання вказаного рішення буде забезпечено у січні 2023. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 - 152805,71 грн, внесено до Реєстру судових рішень Пенсійного фонду України та буде виплачено при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішенням суду законної сили (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 11-13).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області зареєстровано спадкову справу №27/2023 (а.с. 41-50).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкова справа №27/2023, зареєстровано в реєстрі за №149 (а.с. 14).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №300/3697/22, яка набрала законної сили 12.07.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120345511), відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони і залучення її правонаступником в адміністративній справі № 300/3697/22 ( а.с. 19-21).

Також Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 11.10.2024 повідомлено позивачка, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія була виплачена по 31.07.2023. Виплату пенсії з 01.08.2023 припинено у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), недоодержаних сум пенсій немає. Згідно з рішенням Івано-Франківського окружного суду від 26.10.2022, №300/3697/22 обліковується борг в сумі 152805,71 грн., за період з 01.04.2019 по 31.12.2022. Вказана заборгованість не може вважатися недоодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджет, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (а.с. 22-23).

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №9646-8223/К-02/8-0900/24 від 28.11.2024 на заяву ОСОБА_1 від 31.10.2024 вбачається, що відповідач зазначену суму відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022, справа №300/3697/22, не вважає неодержаною пенсією, оскільки звернення за нею надійшло пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (а.с. 24-25).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи ОСОБА_1 у здійсненні на її користь виплати спадщини (суми недоотриманої пенсії її померлого чоловіка у розмірі 152 805,71 грн.), відповідач Головне Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області порушив спадкові права позивача.

Причини, які наводить відповідач, а саме те, що вказана заборгованість у сукупній сумі 152 805,71 грн. не може вважатися неодержаною пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду пенсії за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою; черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили не є обґрунтованими, оскільки усталений порядок виплати органом пенсійного фонду недоотриманої пенсії на підставі рішення суду жодним чином не впливає на суть та природу такої виплати, яка залишається недоотриманою пенсією.

При цьому згідно з положеннями закону така недоотримана спадкодавцем пенсія входить до складу спадщини та успадковується на загальних підставах.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме право власності на спадкове майно у вигляді призначеної, нарахованої, але невиплаченої пенсії спадкодавця.

Підставою своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у неї як спадкоємиці першої черги після смерті чоловіка права на спадкування недоотриманої суми пенсії.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Встановлено, що ОСОБА_2 за життя звертався за захистом своїх порушених прав на виплату пенсії до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, і рішенням цього суду його позов було задоволено та визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо проведення перерахунку його пенсії. Зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії.

На виконання вказаного рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії.

Однак сума пенсії, що належала ОСОБА_2 , залишилася неотриманою у зв`язку з його смертю.

У своїх доводах апелянт посилається на спеціальний порядок виплати та переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб.

Однак необхідно зазначити, що такі виплати як пенсія входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .. Неотримання чоловіком позивача цих виплат за життя не позбавляє її як спадкоємця можливості спадкувати право на їх отримання. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21 (провадження № 61-10575св21) зазначено, що "законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц (провадження № 14-95цс19).

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

За викладених обставин, суд першої інстанції, встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що оскаржене рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, отже підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статями 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.

Судді Є.Є. Мальцева

І.О. Максюта

В.М. Луганська