Справа №233/5561/24
Провадження №2/932/1349/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд м. Дніпра в складі: головуючого-судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Підопригори Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Основні процесуальні рішення та дії.

04.10.2024 позивачем подано позов до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, у якому вона просить визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 139,9 кв.м., житловою 68,80 кв.м.

Ухвалою судді від 08.10.2024 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, відкрито провадження у справі.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 №2994/0/15-24 змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядалися в Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області, шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ найменування Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська змінено на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.04.2025, для розгляд справи, визначено головуючого суддю Цитульського В.І., який ухвалою віл 20.05.2024 прийняв справу до свого провадження, призначив підготовче засідання.

Ухвалою суд від 09.06.2025 закрито підготовче провадження, призначено судове засідання.

Узагальнені доводи позивача.

05.07.1985 позивач оформила типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на підставі рішення виконавчого комітету Нижньо-Кринської селищної ради від 20.02.1985. Після завершення будівництва позивач зареєструвала своє право власності на будинок АДРЕСА_1 . Відомості про будинок внесені і до реєстру будівельної діяльності.

16.07.2024 позивачка звернулася до державного реєстратора з вимогою зареєструвати право власності на будинок, проте отримала відмову з підстав неотримання підтверджуючої довідки БТІ про проведення державної реєстрації. Довідка не надана у зв`язку із відсутністю інформації про місцезнаходження архіву КП «БТІ м. Донецька» та тимчасову окупацію території Донецької області.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представник подала клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача.

Узагальнені доводи відповідачів.

Макіївська міська рада відзиву не подала явку повноваженого представника в судове засідання не забезпечила.

Обставини, встановлені судом.

Згідно акту представника управління головного архітектора міста Макіївка від 03.06.1985, ним здійснено відвід в натурі ОСОБА_2 земельної ділянки площею 800 кв.м., розташованої по АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Нижньо-Кринського від 20.02.1985 №24.

05.07.1985 між ОСОБА_2 та Виконкомом Нижньо-Кринського селищної ради депутатів укладено типовий договір про передачу в безстрокове користування вказаної вище земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності.

У такому договорі вказано про обов`язок забудовника ввести його в експлуатацію згідно акту державної приймальної комісії. Відповідних доказів позивачем не надано.

Разом із тим, на договорі міститься відмітка Макіївського БТІ про здійснення реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_2 .

Із паспорту громадянина України вбачається, що місце проживання позивача зареєстровано по АДРЕСА_1 з 09.02.1990.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу від 19.12.1987, ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

У 2024 році відомості про видачу технічної інвентаризації будинку підтверджено Хмельницьким БТІ та внесено відомості про будинок до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації.

Згідно відповіді Департаменту екології Донецької обласної адміністрації від 22.07.2024 наданої Управлінню з питань реєстрації Хмельницької міської ради, усі територія Донецької області є тимчасово окупованою, тому відсутня інформація про місцезнаходження архіву КП «БТІ м. Донецька».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухомість Хмельницької міської ради від 02.09.2014 відмовлено позивачу в проведення реєстраційних дій у зв`язку із наявністю обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Відповідно до п.53 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі коли документ, що посвідчує набуття права власності або інших речових прав, похідних від права власності, реєстрацію яких було проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, втрачено, пошкоджено чи зіпсовано, державна реєстрація такого права власності, у разі коли відповідна реєстрація проводилася виключно на паперових носіях інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації може бути проведена на підставі відомостей таких носіїв інформації.

Згідно п.12 вказаної постанови, державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до приписів статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).

Висновки суду.

1. З урахуванням поданих позивачем доказів висновок про існування стверджувальної обставини належності позивачу спірного будинкувидається вірогіднішим ніж протилежний.

Зокрема підтверджуються факти: надання позивачу земельної ділянки під будівництво та погодження будівництва (акт про виділ землі в натурі та типовий договір); завершення будівництва та введення будинку в експлуатацію (матеріали інвентаризації, реєстрацію права власті БТІ за позивачем, реєстрація місті проживання позивача у будинку).

Суд звертає увагу, що реєстрація права власті БТІ за позивачем та реєстрація місті проживання позивача у будинку не могли бути можливими без прийняття будинку в експлуатацію.

2. На даний час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на будинок у державному реєстрі оскільки не може підтвердити своє право власності у зв`язку із тимчасовою окупацією Донецької області.

На переконання суду до вказаних обставин можливо застосувати приписи ст.392 ЦК України.

3. З метою усунення стану невизначеності щодо права власності позивача на спірний будинок, задля того щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду, суд вважає можливим задовільнити позов.

Розподіл судових витрат.

Оскільки судом відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення і позов задовольняється, із відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави.

На підставі наведеного та керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 139,9 кв.м., житловою 68,80 кв.м.

Стягнути ізМакіївської міської ради в користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.06.2025.

Суддя: В.І. Цитульський