ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 742/1159/25
провадження № 2/753/6560/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2025 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за наявними матеріалами цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про виключення відомостей про батька з актового запису про народження,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває справа № 742/1159/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 , який був військовослужбовцем і загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання, не є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народжена у шлюбі ОСОБА_3 з відповідачкою. Позивачка є матір`ю загиблого. Відповідачка - дружиною загиблого.

У позові позивачка просила:

1. Виключити відомості про ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 як батька з актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Прилуцьким відділом ДРАЦС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного МУМЮ 14.10.2023 за № 284.

2. Вирішити питання про призначення судово-імунологічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи міг бути ОСОБА_3 біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Всі учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У зв`язку з чим фіксування судового процесу суд не здійснював.

21.05.2025 до суду надійшла заява про визнання позову, подана Представником відповідача адвокатом Дуденок О.О., яка просила прийняти дану заяву про визнання позовних вимог, розглянути справу у підготовчому засіданні без участі сторони відповідача. Зазначила, що у зв`язку з тим, що вимоги позивача обґрунтовані, ОСОБА_3 не є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі.

04.06.2025 до суду надійшла заява, подана Представником позивача адвокатом Жовнер О.М., яка зазначила - оскільки Відповідачка визнає позов відсутня необхідність розглядати клопотання про призначення експертизи ДНК, і просила:

1. Розглянути справу без участі Позивачки та її представника у порядку письмового провадження.

2. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

3. Ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

4. Скасувати клопотання позивачки про проведення експертизи ДНК.

5. Судові витрати покласти на Позивачку

Вивчивши подані сторонами заяви та матеріали справи, суд відмовляє у прийнятті заяви про визнання позову з наступних підстав.

Щодо заяви про визнання позову.

Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно положень ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України:

1. Відповідач - може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Водночас нормами Конвенції про права дитини та Сімейного кодексу України, які підлягають застосуванню у правовідносинах між сторонами у цій справі, врегульовано наступне.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 136 Сімейного кодексу України «Оспорювання батьківства особою, яка записана батьком дитини» - Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Частинами 1, 2, 3 ст. 137 цього Кодексу «Оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини» встановлено такі правила:

1. Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства.

2. Якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці.

3. Якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

Згідно з частиною 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, - у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Отже, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народжена у шлюбі між померлим ОСОБА_3 з відповідачкою, суд, приймаючи рішення, повинен спиратися не на волевиявлення сторін у справі, зокрема у заяві Відповідачки про визнання позову, а на докази, які доводять відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, і тільки в цьому разі суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, що відповідатиме нормі частини 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, та забезпечуватиме якнайкращі інтереси дитини. Тому суд розцінює заяву про визнання позову як таку, що порушує права дитини, - постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо клопотання представника позивачки про скасування клопотання позивачки про проведення експертизи ДНК.

Суд роз`яснює стороні позивача, що відповідно частини 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження - у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною.

Водночас належним, допустимим і достовірним доказом факту відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною - може бути лише висновок експертизи, оскільки згідно для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Тому суд роз`яснює позивачу її право заявити письмове клопотання про призначення судово-імунологічної експертизи, при цьому визначити питання, які необхідно поставити на її вирішення, а також визначити експертну установу, якій учасник справи просить доручити виконання експертизи. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Керуючись нормами ч. 1, 4 ст. 206, ст. 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжуити судовий розгляд.

Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 15.30 год. 24 липня 2025 року.

Копію ухвали направити учасникам справи та повідомити їх про день час та місце проведення судового засідання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою https://dr.ki.court.gov.ua/sud2602/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.М. Маркєлова