Справа № 515/270/24
Провадження № 2/513/64/25
Саратський районний суд Одеської області
02 липня 2025 року Саратський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Миргород В.С.,
при секретарі судового засідання Аркуші І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського публічного акціонерного товариства «Україна», про розірвання договору оренди, суд, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Саратського районного суду Одеської області, 05 березня 2024 року, матеріали справи передані для розгляду судді Миргород В.С.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 28 березня 2024 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків.
Ухвалою суду від 10 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 01 квітня 2025 року по справі №515/270/24, у Головного управлінні ДПС в Одеській області інформацію чи відобразило Сільськогосподарське відкрите акціонерне товариство «Україна», ідентифікаційний код в реєстрі юридичних осіб 03766292, ІТС «Податковий блок» у формі 1 ДФ інформацію про нараховані та виплачені доходи у вигляді орендної плати за період 2020-2024 роки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білгород-Дністровським РВ УМВС України в Одеській області 29 вересня 2000 року. Судове засідання у цивільній справі №515/270/24 перенесено на 07 травня 2025 року о 09 годині 30 хвилин.
07 травня 2025 року на виконання ухвали суду від 01 квітня 2025 року, надійшла відповідь Головного управлінні ДПС в Одеській області, про те що станом на дату надання відповіді в інформаційно-комунікаційній системі ДПС не відображено інформації Сільськогосподарським відкритим акціонерним товариством «Україна», ідентифікаційний код в реєстрі юридичних осіб 03766292, ІТС «Податковий блок» у формі 1 ДФ щодо нарахованих та виплачених доходів у вигляді орендної плати за період 2020-2024 роки (Вх. № 2921/25-Вх від 07.05.2025 р.).
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Васильєв П.О., були повідомлені належним чином та своєчасно про дату, час та місце проведення судового засідання, шляхом направлення судової повістки в особистий кабінет системи «Електронний суд». Адвокатом Васильєвим П.О. направлено клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача та її представника адвоката (Вх. № 2139/25-Вх від 31.03.2025 р.).
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача Сільськогосподарського публічного акціонерного товариства «Україна» у судове засідання також не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем знаходження за адресою: АДРЕСА_1 , яку повернуто з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.
У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що слід закрити провадження у справі, виходячи з наступних підстав.
Процесуальні правовідносини регулюються главою 8 «Зупинення і закриття провадження у справі. Залишення позову без розгляду» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Як передбачено частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).
З аналізу вищевикладеного вбачається, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань.
Таким чином, ОП КЦС ВСУ у вказаній постанові сформулювала наступні висновки.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Відтак, судом встановлено, що в даній справі, у зв`язку із укладенням сторонами договору про встановлення права земельного сервітуту, відсутній предмет спору на час ухвалення судового рішення та між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Згідно п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Оскільки судом постановлено закрити провадження у справі за відсутністю предмету спору, клопотання про повернення судового збору стороною не заявлялось, а тому судом не вирішувалось.
Керуючись ст. ст. 255 ч. 1 п. 2, 256 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі № 515/270/24 за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського публічного акціонерного товариства «Україна», про розірвання договору оренди закрити.
Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя В. С. Миргород