Справа № 296/6961/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» загальну заборгованість за кредитним договором №3757 у розмірі 92 120,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 вересня 2019 року між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3757, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 74 400,00 грн, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк до 21.04.2024. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у нього виникла заборгованість, яка становить 92 120,24 грн та складається з наступного: 62 319,17 грн залишок строкового кредиту; 15 580,08 грн залишок простроченого кредиту; 14 220,45 грн - залишок простроченої комісії.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від 13.08.2021 у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира дану справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

В судове засідання, призначене на 17.06.2025, учасники справи не з`явились.

Від представника позивача Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - адвоката Сухої М.В. 06.02.2025 надійшла заява, в якій просить розглянути справу за відсутності представника банку та позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, двічі направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Також відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Постановою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року в справі № 910/1730/22 визначено, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 21 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) було укладено кредитний договір №3757.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 договору, за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором у повному обсязі.

Пунктом 1.2 розділу 1 договору визначено, що за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 74 400,00 (сімдесят чотири тисячі чотириста грн 00 коп.); строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту: 21 вересня 2024 р.; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 21.09.2019 по 20.01.2021 - 5% від суми кредиту, з 21.01.2021 по 20.04.2022 4% від суми кредиту, з 21.04.2022 по 20.07.2023 3% від суми кредиту, з 21.07.2023 по 21.09.2024 1,95% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 кредитного договору, банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін.

Згідно п.1.4 розділу 1 договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта: НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта.

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договору, платежі з погашення заборгованості за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом та щомісячної комісії за обслуговування Кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів.

Пунктом 2.2 розділу 2 договорупередбачено, що дата погашення та розмір обов?язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору. Погашення заборгованості за цим договором Клієнт здійснює шляхом зарахування коштів на наступні рахунки: НОМЕР_1 АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», НОМЕР_2 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО».

Згідно із графіком платежів/розрахунку загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором загальна вартість кредиту становить 230 084,57 грн, реальна річна ставка 106,48 %.

Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунку заборгованості, сформованим АТ «Банк Кредит Дніпро», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №3757 від 21.09.2019 станом на 20.05.2021 становить 92 120,24 грн., в тому числі: 62 319,71 грн. залишок строкового кредиту; 15 580,08 грн. залишок простроченого кредиту; 14 220,45 грн. залишок прострочених комісій.

З виписок по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 21.09.2019 по 20.05.2021 НОМЕР_2 та НОМЕР_1 встановлено, що позивач отримав кредит в сумі 74 400 грн та користувався кредитними коштами.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).

Враховуючи, що кредитний договір №3757 від 21 вересня 2019 року був укладений між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів та їх використання підтверджується випискою по банківському рахунку відповідача, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення отриманої суми кредитних коштів за тілом кредиту в розмірі 77 899,79 грн (62 319,71 грн+15 580,08 грн).

Щодо стягнення комісії в сумі 14 220,45 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до умов укладеного кредитного договору, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 21.09.2019 по 20.01.2021 - 5% від суми кредиту, з 21.01.2021 по 20.04.2022 4% від суми кредиту, з 21.04.2022 по 20.07.2023 3% від суми кредиту, з 21.07.2023 по 21.09.2024 1,95% від суми кредиту. Згідно розрахунку, залишок непогашеної суми комісії 14 220,45 грн - станом на 20.05.2021.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною третьою вищезазначеної статті передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Згідно із частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16 послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.

Вказана позиція послідовно підтримана у постанові Верховного Суду від 6 листопада 2023 року по справі № 204/224/21. Згідно змісту зазначеної постанови якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

При цьому, суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).

Зважаючи на зазначене вище, умови кредитного договору №3757 від 21.09.2019, укладеного між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»та ОСОБА_1 в частині стягнення комісійних платежів за обслуговування кредиту є несправедливими по відношенню до позичальника та спрямовані на погіршення його становища, відтак у стягненні комісії в сумі 14 220,45 грн слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, позов Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» підлягає задоволенню частково в розмірі 77 899,79 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 919,58 грн (77 899,79 грн / 92 120,24 грн*2 270,00 грн) підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

ухвалив:

Цивільний позов Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд.32, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованість за кредитним договором №3757 від 21.09.2019 в розмірі 77 899,79 грн (сімдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять гривень сімдесят дев`ять копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 1 919,58 грн (одну тисячу дев`ятсот дев`ятнадцять гривень п`ятдесят вісім копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24.06.2025.

Суддя М. В. Петровська