Справа №731/263/25
Провадження №2/731/181/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2025 року засобами електронного зв`язку до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

На обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що 20 липня 2023 року між відповідачкою по справі ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір №1107800 про споживчий кредит у письмовій формі. За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачці) у власність кошти у розмірі 37 500 грн на встановлений Договором строк 731 день, тобто до 20 липня 2025 року, а остання у свою чергу зобов`язалася повернути кредит, сплатити відсотки, штрафи та інші обумовлені платежі. При цьому кредитодавець свої зобов`язання за вищевказаним Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти.

У подальшому, між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» був укладений Договір відступлення прав вимоги №31012025 від 31 січня 2025 року, у відповідності до положень якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) за плату ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», які у свою чергу прийняло належні ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі, до відповідачки за Договором №1107800.

Натомість, усупереч умовам вказаного Договору, ОСОБА_1 не виконала взятих на себе боргових зобов`язань, оскільки у повному обсязі погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», так і не здійснила.

У зв`язку з цим, станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за вказаним договором становить 74 603,92 грн, з яких: 35 843,79 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту); 36 894,29 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 1 865,84 грн заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості.

Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення спору у добровільному порядку позивач був вимушений звернути до суду із вказаним позовом та із вимогою щодо стягнення із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Договором №1107800 від 20 липня 2023 року у розмірі 74 603,92 грн. Також, позивач наполягає на розподілі понесених ними судових витрат, у виді сплаченого судового збору у сумі - 2 422,40 грн та витрат на правовому допомогу у сумі 25 000 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду 06 червня 2025 року, яке у подальшому, з підстав першої неявки відповідачки, було відкладене на 01 липня 2025 року.

Позивач ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 89). У прохальній частині позову наполягали на здійсненні розгляду справи за відсутності їхнього представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася засобами поштового зв`язку, за адресою її зареєстрованого місця проживання (а.с. 90). Перед початком судового засідання звернулася із заявою про здійснення розгляду справи за її відсутності, щодо заявлених до неї позовних вимог не заперечила та визнала розмір заявленої заборгованості у сумі 74 603,92 грн. При цьому, у частині стягнення розміру заявлених позивачем витрат на правову допомогу категорично заперечила, з підстав їх необґрунтованості та завищення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомляла, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 із відповідною Заявою-анкетою для розгляду питання щодо надання їй позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с. 45), 20 липня 2023 року між останньою, як споживачем, та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1107800 у паперовій формі (а.с. 31-34), на наступних умовах.

Відповідно до пунктів 1.3 - 1.7 Договору сума кредиту складає 37 500 грн, строк кредиту 731 день, з кінцевим терміном повернення 20 липня 2025 року (детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків визначені в Графіку платежів); процентна ставка: - за перший день користування кредитом - 25% в день (9125% річних), - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту - 100% річних; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 258,71% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту 96 164,94 грн.

У пункті 2.1 Договору узгоджено, що кошти надаються товариством шляхом їх перерахування: у розмірі 30 000 грн на поточний рахунок користь споживача; у розмірі 7 500 грн на користь товариства з метою оплати процентів за перший день користування кредитом.

Акцепт зазначеного Договору, а також Паспорту споживчого кредиту (а.с. 44) та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с. 43), які містять тотожні Договору умови кредитування, було здійснено шляхом проставлення ОСОБА_1 особистого підпису.

На підтвердження пред`явлених вимог стороною позивача також було подано копію Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», які затверджені наказом директора Товариства №02-КД від 05 жовтня 2022 року (а.с. 46-58).

У свою чергу, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало своє зобов`язання за Договір про надання споживчого кредиту №696832 від 20 липня 2023 року. Зазначена обставина підтверджується відповідно копією Платіжної інструкції №21637 від 20 липня 2023 року, де наявна інформація щодо переказу ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» коштів у сумі 30 000 грн на рахунок ОСОБА_1 , із цільовим призначенням «видача кредиту згідно договору №1107800 від 20.07.2023 р. ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 » (а.с. 59).

Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору між його сторонами у письмовій формі, відповідає положенням ЦК України, оскільки позивачем доведено, що відповідачка ОСОБА_1 надала відповідні данні для заповнення формуляра заявки (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом проставлення свого особистого підпису, погодилася із запропонованими умовами договору та підписавши їх.

Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та кредитодавцем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виникли договірні відносини, оскільки між ними було укладено відповідний Договір про надання споживчого кредиту.

На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

31 січня 2025 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як фактором, та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», як клієнтом, було укладено Договір надання послуги з факторингу №31012025 (а.с. 7-13), відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. До Фактора переходять права Клієнта як первісного кредитора за кредитними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів тачи процентів, за прострочення виконання грошового зобов?язання (відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України) за Кредитними договорами (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені Клієнтом) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, парадування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов?язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов?язань, відповідно до законодавства та умов Кредитних договорів (п. 1.1 Договору надання послуги з факторингу №31012025).

З дати відступлення Прав Вимоги Клієнт перестає бути стороною за укладеними Кредитними договорами, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними Кредитними договорами, згідно Реєстру Боржників та набуває всіх прав за ним (п. 1.2. Договору надання послуги з факторингу №31012025).

Права вимоги вважаються відступленими (переданими) Клієнтом та набутими (прийнятими) Фактором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників для друку, за умови виконання Фактором вимог цього Договору щодо перерахування суми грошових коштів фінансування передбачених Розділом 6 Договору (п. 4.2.3. Договору надання послуги з факторингу №31012025).

Фактор сплачує Клієнту Суму Фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 3 167 274 грн. 41 коп. без ПДВ на банківський рахунок НОМЕР_2 в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», протягом 3 (трьох) робочих днів від дати підписання Договору. Усі витрати, пов?язані з платежами на виконання умов цього Договору, сплачуються Стороною, яка здійснює такий платіж. Платою Клієнта Фактору за фінансування під відступлення Права Вимоги згідно з цим Договором є сума у розмірі 100,00 (сто) гривень, без ПДВ, яку Клієнт сплачує на користь Фактора на банківський рахунок Фактора IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» м. Києва протягом 3 (трьох) робочих днів від дати отримання суми Фінансування (п. 6.1.-6.3. Договору надання послуги з факторингу №31012025).

Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 31 січня 2025 року (а.с. 22).

Згідно Акту приймання-передачі Реєстру боржників для друку за Договором надання послуги з факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» Реєстр боржників загальною кількістю боржників 2 092 (а.с. 23).

Відповідно Реєстру боржників для друку до Договору надання послуги з факторингу №31012025 від 31 січня 2025 року (а.с. 24-26, 27) позивач набув право грошової вимоги до боржників, до переліку яких також входить і відповідачка ОСОБА_1 (порядковий №1574) за Договором №1107800 щодо заборгованості у загальні сумі 72 738,08 грн.

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладені між первісними кредитодавцями відповідача та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», скасовані, відповідачем не надано.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №1107800, укладеним 20 липня 2023 року між нею та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ».

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору надання споживчого кредиту відповідачка ОСОБА_1 допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, оскільки доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надала.

Згідно з виготовленим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» розрахунком непогашена заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за Договором №1107800 від 20 липня 2023 року станом на 05 березня 2025 року становить 72 738,08 грн, з яких: 28 676,98 грн заборгованість за кредитом, 7 166,81 грн заборгованість за відсотками за перший день користування, 36 894,29 грн - заборгованість за відсотками на дату продажу (а.с. 60).

У зв`язку з цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», як правонаступнику первісного кредитора, у повній мірі не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання достроково виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми наданих кредитних коштів, у тому числі, з урахуванням нарахованих відсотків.

За таких обставин, оскільки відповідачка допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність відповідної заборгованості.

При цьому суд зважає, що відповідачка розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів відповідачем також не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №1107800 від 20 липня 2023 року у загальній сумі 74 603,92 грн, з яких 1 865,84 грн заборгованість за нарахованими позивачем відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку, а тому позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 2 422, 40 грн (а.с. 1, 63).

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої сторонам правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стороною позивача заявлена вимога про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 25 000 грн.

На підтвердження заявлених витрат надані: копія договору №02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕНС» з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 38-39), копія прайс-листа з вартістю юридичних послуг (а.с. 40), копія заявки на надання юридичної допомоги №813 від 01 березня 2025 року, де перелічено види наданих послуг та вказано їх вартість (надання усної консультації з вивченням документів: 2 години, вартість 1 години 2 000,00 грн, ціна - 4 000,00 грн; підготовка пропозицій: 3 години, вартість 1 години 2 000 грн, ціна 6 000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 5 годин, вартість 1 години 3 000,00 грн, ціна 15 000 грн) загальна вартість - 25 000 грн (а.с. 41); копія витягу з Акта №7 про надання юридичної допомоги від 31 березня 2025 року, де зазначено вид та вартість юридичних послуг, наданих позивачеві за позовом до ОСОБА_1 (а.с. 42).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року № 911/3586/21).

Суд зважає на те, що позовна заява стосується спору з невеликою ціною позову та невеликим рівнем складності. За таких обставин суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 25 000 грн за усну консультацію з вивченням документів та складання позовної заяви є завищеною та не відповідає критерію розумності. При цьому, на думку суду, критерію розумності відповідає сума витрат на правничу допомогу у розмірі - 5 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 137, 141, 142, 206, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (; юридична адреса: вул. Ґедройця Єжи, б. 6, оф. 521, м. Київ, 03150) заборгованість за Договором №1107800 про надання споживчого кредиту, укладеним 20 липня 2023 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» () у сумі 74 603 (сімдесят чотири тисячі шістсот три) гривні 92 копійки.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а всього стягнути 6 211 (шість тисяч двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Головному управлінню державної казначейської служби України в Чернігівській області, , що розташоване за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, б. 27, повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (), з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, сплаченого, при поданні позову у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок на р/р НОМЕР_4 , , відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № від 28 квітня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко