Провадження № 4-с/202/16/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», боржник: ОСОБА_1 , на рішення приватного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2025 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Когіна Андрія Валерійовича, через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із скаргою на рішення приватного виконавця, відповідно до якої просив суд: поновити строк на подачу скарги на дії/бездіяльність органу примусового виконання; постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. від 24.03.2025 року про відкриття виконавчого провадження № 77603676 на підставі виконавчого листа виданого 04.02.2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі Постанови Дніпровського апеляційного суду по справі № 0417/14797/2012 скасувати із відповідним скасуванням наслідків дій приватного виконавця в рамках такого виконавчого провадження.

В обґрунтування посилаючись на те, що 13.04.2025 року засобами системи «Електронний суд» до Індустріального районного суду міста Дніпра звернувся представник боржника ОСОБА_1 адвокат Когін Андрій Валерійович зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця, якою просив постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича від 24.03.2025 про відкриття виконавчого провадження №77603676 на підставі виконавчого листа, виданого 04.02.2025 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду по справі №0417/14797/2012 скасувати із відповідним скасуванням наслідків дій приватного виконавця в рамках такого виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Когіна Андрія Валерійовича на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича у виконавчому провадженні №77603676 повернуто без розгляду.

Копію вищезазначеної Ухвали представник скаржника, адвокат Когін А.В. отримав через систему «Електроний суд» 13.05.2025 року об 09:29:44 годины, що підтверджується Довідкою про набрання судовим рішенням законної сили

На підставі вищевикладеного скаржник вважає, що існують всі підстави для поновлення строків на подачу скарги на дії/бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №77603676 відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 04.02.2025 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду по справі №0417/14797/2012.

Щодо обставин справи вказав, що 04.02.2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі видано виконавчі листи № 0417/14797/2012 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №47МС/2007 вiд 03 травня 2007 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2012 року i складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23 918,06 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 480,36 доларів США, пеня - у розмірі 4 779,14 доларів США та судові витрати в розмірі 3557 грн. 19 коп.

24.03.2025 року Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем відкрито виконавче провадження № 77603676 з примусового виконання виконавчого листа № 0417/14797/2012 виданого 04.02.2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. 04 квітня 2025 року заявник випадково дізнався про порушення прав заявника у виконавчому провадженні відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження». 04 квітня 2025 року, заявник ознайомився у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. з матеріалами виконавчого провадження №77603676 з примусового виконання виконавчого листа № 0417/14797/2012, виданого 04.02.2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська та отримав копію виконавчого листа, тому останній день подачі скарги спливає 14.04.2025 року.

Зазначений виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає до виконання, оскільки пред`явлений до виконання вже після закінчення строку в три роки.

З огляду на те, що виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, був пред`явлений до виконання поза межами строків, установлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження», питання про поновлення пропущеного строку в установленому порядку не вирішувалося, і відповідно зазначена обставина, виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця в частині несвоєчасного вчинення виконавчих дій не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому він вимушений звернутися з даного скаргою до суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14 травня 2025 року головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді від 19 травня 2025 року скаргу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Скаржник та представник скаржника у судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань не надійшло.

Суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань не надійшло.

Представник стягувача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань не надійшло.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали цивільної справи № 0417/14797/2012, доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічного правового висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі № 2608/20647/12.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до поданої до скарги заявник просить поновити строк на подачу скарги .

Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З точки зору закону поновлення та продовження процесуального строку - це визнання права особи на вчинення певної процесуальної дії після закінчення процесуального строку, якщо його було пропущено з причин, визнаних судом поважними.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із такого: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Судом встановлено, що скаржник звертався до Індустріального районного суду міста Дніпра зі скаргою на дії/бездіяльність приватного виконавця, яка ухвалою судді від 18 квітня 2025 року повернена без розгляду.

Копію вищезазначеної ухвали представник скаржника, адвокат Когін А.В., отримав через систему «Електронний суд» 13.05.2025 року об 09:29:44 годині, що підтверджується Довідкою про набрання судовим рішенням законної сили та 13.05.2025 року скаржник повторно звернувся зі скаргою до суду.

Оскільки скаржник є стороною виконавчого провадження і наділений правом захищати свої права в особливому порядку шляхом подачі скарги на протиправні дії або бездіяльність приватного або державного виконавця, з метою реалізації права скаржника на захист у судовому порядку в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, суд приходить до висновку про необхідність поновлення заявнику строку звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року у справі №0417/14797/2012 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №47 МС/2007 від 03 травня 2007 року, яка станом на 18 жовтня 2012 року у розмірі 23918,06 дол. США, що в еквівалентні за курсом НБУ від 18.10.2012 року становить 191105,30 грн. (сто дев`яносто одна тисяча сто п`ять гривень 30 коп.), яка складається із заборгованості за тілом кредиту 23918,06 дол. США (Двадцять три тисячі дев`ятсот вісімнадцять доларів США 06 центів).

Стягнуто зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судові витрати в розмірі 1911,05 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2021 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року у справі за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №47 МС/2007 від 03 травня 2007 року, яка станом на 18 жовтня 2012 року у розмірі 23918,06 дол. США, що в еквівалентні за курсом НБУ від 18.10.2012 року становить 191105,30 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 23918,06 дол. США та в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1911,05 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №47 МС/2007 від 03 травня 2007 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2012 року і складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23 918,06 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 480,36 доларів США, пеня - у розмірі 4 779,14 доларів США.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судові витрати в розмірі 3557 грн. 19 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

На виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 27.07.2021 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 04 лютого 2025 року видано виконавчий лист зі строком пред`явлення до 27.07.2024 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем від 24.03.2025 року відкрито виконавче провадження №77603676 з примусового виконання виконавчого листа №0417/14797/2012, виданого 04.02.2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість за кредитним договором №47 МС/2007 від 03 травня 2007 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2012 року і складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 23 918,06 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 480,36 доларів США, пеня - у розмірі 4 779,14 доларів США.

Стягнення зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) судові витрати в розмірі 3557 грн. 19 коп.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною першою статті 28 Закону №1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Виконавчий лист № 0417/14797/2012 Індустріального районного суду м. Дніпропетровська є виконавчим документом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, запроваджено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Воєнний стан, який запроваджено в Україні 24 лютого 2022 року, наразі не припинено та не скасовано.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження № 2129-IX від 15.03.2022 було доповнено розділ XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження пунктом 10-2, в якому, зокрема, містилась норма про те, що визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Закон № 2129-IX набрав чинності 26 березня 2022 року.

У постанові від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив таке:

«Особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 10.2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження» як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання».

Аналогічні висновки містяться і в постанові ВС від 3 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22. Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 9 листопада 2023 року в справі №0440/5997/18, від 19 червня 2024 року в справі № 278/6265/13 від 18 липня 2024 року в справі № 796/198/2018.

Зазначені висновки містяться і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22; Постанова ВС від 03 серпня 2023 року у справі № 420/10415/22.

Таким чином, якщо закінчення строку пред`явлення виконавчого документа припало на період воєнного стану, виконавець має приймати такий виконавчий документ до виконання без звернення стягувача до суду за поновленням строку його пред`явлення.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з меж заявлених вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 258-260,268, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, офіс 307, код ЄДРПОУ ), стягувач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01601, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на рішення приватного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст складено 02.07.2025 року.

Суддя Л.П. Слюсар