Справа № 174/879/25
п/с № 2/174/452/2025
У Х В А Л А

про забезпечення позову

02 липня 2025 року м. Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Ілюшик І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український Mіжнародний Банк», Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монобанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору і збільшення кредитного ліміту недійсним та повернення на зарплатний рахунок комісії за неналежні перекази коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Вільногірського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український Mіжнародний Банк», Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монобанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору і збільшення кредитного ліміту недійсним та повернення на зарплатний рахунок комісії за неналежні перекази коштів.

Одночасно із позовною заявою ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову в якій просили заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 для погашення заборгованості з кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року до набранням рішенням законної сили.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_1 , яка є клієнткою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Монобанк», стала жертвою шахрайства з боку невідомої особи та непрофесійних дій працівників банків.

З кредитного рахунку № НОМЕР_1 на зарплатний рахунок № НОМЕР_2 невідома особа перевела без згоди позивача грошові кошти на загальну суму 87 149,00 грн. (з урахуванням комісії 89 763,47 грн., при цьому загальна сума комісії склала 2 614,47 грн.). Після цього невідома особа перевела без згоди позивача грошові кошти з зарплатного рахунку № НОМЕР_2 (картка № НОМЕР_3 ) на картковий рахунок Монобанку № НОМЕР_4 (картка № НОМЕР_5 ), відкритий на її ім`я п`ятьма транзакціями на загальну суму 85 500,00 грн. (з урахуванням комісії 85 927,50 грн., при цьому загальна сума комісій склала 427,50 грн.). А з вказаного карткового рахунку невідома особа перевела без згоди позивача грошові кошти в невідомому напрямку чотирма транзакціями на загальну суму 74 000,00 грн.

11.05.2025 року позивач після переконання, що відбулися шахрайські дії повідомила про це співробітників банку. Працівники банку відмовили в поверненні коштів після неналежних переказів і запропонували звернутися за допомогою в органи поліції.

26.06.2025 року Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з зарплатного рахунку відповідача було списано грошові кошти в розмірі 345,38 грн., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року, укладеним між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

У зв`язку із зверненням з позовом до суду вважає доцільним і необхідним заборонити Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» стягнення грошових коштів з рахунків позивача шляхом договірного списання для погашення заборгованості за вищезазначеним договором до винесення судом рішення і набрання ним законної сили.

Дане клопотання мотивоване тим, що стягнення відсотків за кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року з позивача шляхом договірного списання з рахунків, відкритих на її ім`я, до розгляду позовної заяви, може ускладнити виконання майбутнього рішення та призвести до порушення прав і законних інтересів позивача.

Вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним з предметом позову та заявленими вимогами, не завдасть шкоди правам, свободам та інтересам Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та третіх осіб, що заборона нарахування відсотків за кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року, який є предметом спору, а також стягнення заборгованості за цим кредитним договором з рахунків позивача шляхом договірного списання, буде здійснено тільки до вирішення питання по суті, а у випадку відмови судом в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору, грошові кошти будуть в подальшому стягнуті з зарплатного карткового рахунку позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, між сторонами існує майновий спір. Суд, дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи, та враховуючи, можна дійти висновку, що між сторонами дійсно виник спір, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 для погашення заборгованості з кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року до набранням рішенням законної сили.

При цьому, суд вважає, що даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача, поновлення її порушеного права в майбутньому у випадку задоволення її позовних вимог.

На підставі викладеного ст.ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український Mіжнародний Банк», Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монобанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору і збільшення кредитного ліміту недійсним та повернення на зарплатний рахунок комісії за неналежні перекази коштів - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший Український Mіжнародний Банк», Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Монобанк» про захист прав споживача, визнання кредитного договору і збільшення кредитного ліміту недійсним та повернення на зарплатний рахунок комісії за неналежні перекази коштів шляхом заборони Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 для погашення заборгованості з кредитним договором № SAMDN7637 від 24.11.2012 року до набранням рішенням законної сили..

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу суду про забезпечення позову може бути оскаржено.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів після отримання її копії до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: І.А.Ілюшик