25.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/5387/25
Номер провадження: 2/205/3190/25
25 червня 2025 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з 21.04.2007 року по 06.06.2012 року. Від сумісного подружнього життя сторони мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживає разом із позивачем.
Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2012 року присуджено стягувати з відповідача, ОСОБА_2 , на користь позивача аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15.05.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.08.2018 року вирішено змінити розмір стягнутих рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2012 року, аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на 1/3частку всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повноліття.

Позивач вказує, що на виконання вказаних судових рішень було відкрито виконавче провадження, проте відповідач, як боржник, аліменти не сплачував, в результаті чого утворилась заборгованість станом на 01.02.2025 року у розмірі 253 629 грн. 31 коп.

За розрахунками позивача за період з 01.03.2021 року по 02.04.2025 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 1 556 691 грн. 11 коп. Однак, ч.1 ст. 196 СК України встановлений граничний розмір пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти в розмір, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

У зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду, та просити суд стягнути з ОСОБА_2 на її, ОСОБА_1 користь, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів станом на 02.04.2025 року у розмірі 253 629 грн. 31 коп.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасників справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Такий учасник справи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 21.04.2007 року по 06.06.2012 року.

Матеріалами справи також підтверджено, що ОСОБА_6 у зв`язку з укладанням шлюбу 27.11.2013 року із ОСОБА_7 змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_9 .

Судом встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.06.2008 року та неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.04.2011 року.

Судом також встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2012 року присуджено стягувати з відповідача, ОСОБА_2 , на користь позивача аліменти на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 15.05.2012 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Також, судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.08.2018 року вирішено змінити розмір стягнутих рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2012 року, аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на 1/3частку всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повноліття.

Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Маловичко Лілією Володимирівною було відкрито виконавче провадження № 57371352 від 05.10.2018 року з примусового виконання виконавчого листа за № 266/3671/18, виданого 27.08.2018 року Приморським районним судом міста Маріуполя щодо зміни розміру стягнутих рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2012 року, аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 000 грн. 00 коп. щомісячно на 1/3частку всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 повноліття.

Відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.03.2025 року, виданого заступником начальника Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ольгою Красюк, за період з 26.09.2018 року по 01.03.2025 року становить 253 629 грн. 31 коп. Дії державного виконавця з приводу суми такого розрахунку сторонами не оскаржувались, відтак, суд доходить висновку про відсутність у сторін спору щодо розміру суми заборгованості по вказаних періодичних платежах.

Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений можливості подати докази по справі як особисто, так й через свого представника або за допомогою поштового зв`язку, оскільки він повідомлявся судом про розгляд цивільної справи у встановленому чинним процесуальним законом порядку.

Однак, до судового засідання відповідач не з`явився, належних та допустимих доказів до поважності причин неявки суду не представив, не надав жодного заперечення чи пояснення по суті спору. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, надало суду право обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Частиною 1 ст.196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

При цьому, за змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Так, позивачкою у позові наведено розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів.

Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 01.03.2021 року по 02.04.2025 року становить 1 556 691 грн. 11 коп.

Однак, ч.1 ст. 196 СК України встановлений граничний розмір пені, яка може бути стягнута в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти в розмір, який не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин, суд погоджується з позицією позивачки про те, що згідно вимог ч.1 ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, тому вважає, що сума пені за прострочення сплати аліментів повинна бути стягнута у межах позовних вимог з відповідача саме у розмірі 253 629 грн. 31 коп., що не перевищує 100 % суми заборгованості по аліментах, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 264, 265, 274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приморський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2021 року по 02.04.2025 року у розмірі 253 629 грн. 31 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Мовчан Д.В.