Справа №351/379/25
Номер провадження №2/351/499/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі помічника судді - Іванійчук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мицишин І.Я., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 02 березня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Коломийської державної нотаріальної контори із заявами про видачу на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом, на житловий будинок АДРЕСА_1 , однак отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій. До заяви додається Свідоцтво про право власності від 14.10.1988 року, із якого вбачається, що право власності на нерухоме майно зареєстроване за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_3 . Частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не виділені.

Колгоспний двір на даний час не є суб`єктом цивільних правовідносин, а тому, немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку із чим відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Станом на 15.04.1991 року в даному господарстві зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 1904 року народження помер 1992 року; ОСОБА_4 1932 року народження, померла 2000 року, ОСОБА_5 1933 року народження, померлий 2021 року.

Відповідно до виписки з погосподарської книги від 14.08.2024 року за адресою АДРЕСА_1 числиться житловий будинок 1973 року побудови, загальною площею 114 кв.м. житлова площа 76 кв.м. Зареєстровані в даному будинку: ОСОБА_3 , помер; ОСОБА_4 , померла та ОСОБА_5 , помер.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було видано свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, а також видано акт відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 12 квітня 1970 року.

14 жовтня 1988 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за адресоюб АДРЕСА_1 яке належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_4 було видано сертифікат на право власності на землю в межах середньої земельної земельної частки ІФ №0421 на підставі рішення сесії сільської ради народних депутатів від 6 жовтня 1995 року №10 про те, що вона отримує в приватну власність земельну ділянку в розмірі 64.91 умовних кадастрових гектари на території Русівської сільської ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості.Серія НОМЕР_1 від 24.01.1997 року.

Після смерті ОСОБА_4 , сертифікат на право власності на землю було замінено на державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення сесії Русівської сільської Ради від 10 грудня 2002 року та видано акт 12 лютого 2003 року Серія Р1 №188793 відповідно до якого ОСОБА_4 передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.99 гектарів в межах згідно з планом. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №725.

В 2013 році ОСОБА_5 розпочав переоформлення земельної ділянки яка належала померлій його дружині ОСОБА_4 , однак не встиг оформити своїх спадкових прав.

ОСОБА_5 вважається єдиним законним спадкоємцем після ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який успадкував майно після їхньої смерті, яке складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.99 га, який на підставі державного акту Серія Р1 №188793 належить спадкодавцеві ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 1957 року народження та ОСОБА_2 1962 року народження своєчасно звернулись із заявами до державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті батька, однак отримали відмову через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 , тому і звернулись із даним позовом до суду.

Представник позивачів просив визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку та за ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 , а також за ОСОБА_1 право власності на 1/2 та за ОСОБА_2 на 1/2 земельної ділянки площею 0,99 га розташованої на території Русівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту Серії Р1 №188793 від 12 лютого 2003 року належала ОСОБА_4 .

Представник позивачів, адвокат Іванна Мицишин подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник Снятинської міської ради подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника міської ради, проти задовллення позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, ОСОБА_3 виділена земельна ділянка на забудову житлового будинку в АДРЕСА_2 , а також видано акт відводу земельної ділянки та розбивки споруд в натурі від 12 квітня 1970 року.

14 жовтня 1988 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 яке належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №171 виданої Старостинським округом №8 31.07.2024р., у господарстві АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3 , крім померлого були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_4 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та зять ОСОБА_5 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за адресою АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок загальною площею 116.2 кв.м., житловою площею 76.7 кв.м., з кількістю житлових кімнат - 3, кількістю поверхів -1, площею забудови 139,4 кв.м, нежитлова площа 39.5 кв.м.. загальна площа будівлі 116.2 кв.м. Підстава - Свідоцтво про право приватної власності на будинковолодіння.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №3 на 1991-1995 роки, наданої Старостинським округом №8 с. Русів від 14.08.2024р. №203, за адресою АДРЕСА_1 числиться житловий будинок 1973 року побудови, загальною площею 114 кв.м. житлова площа 76 кв.м. Зареєстровані в даному будинку: ОСОБА_3 . помер; ОСОБА_4 , померла та ОСОБА_5 , помер.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної земельної частки ІФ №0421, ОСОБА_4 на підставі рішення сесії сільської ради народних депутатів від 6 жовтня 1995 року №10 надано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 64.91 умовних кадастрових гектари на території Русівської сільської ради.

Згідно копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Серії ІВ-ХІІ №015478, ОСОБА_4 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства с/о ім. Василя Стефаника, с. Русів.

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія Р1 №188793, ОСОБА_4 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,99га на території Русівської сільської ради.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками останнього записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5 .

ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , батьками останньої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_6 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_7 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 22 травня 1976 року зареєстрували шлюб в Потічківській сільській раді. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: ОСОБА_8 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) у спадковому реєстрі інформація відсутня щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є її син ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, слідує, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 спадкова справа не заведена.

ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_10 , який проживав в с. Русів Коломийського раойну заведена спадкова справа №104/2023. Спадкоємцем за законом на все майно є донька померлого ОСОБА_10 , 1965 р.нар., жителька с. Русів Коломийського району.

Постановою державного нотаріуса Коломийської державної нотаріальної контори від 28.01.2025р. відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що невизначеність часток у колгоспному дворі не є підставою відмови у захисті права позивачам, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожен зокрема, набули право власності по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 14 жовтня 1988 рокута по 1/2 земельної ділянки площею площею 0.99 га розташованої на території Русівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту Серії Р1 №188793 від 12 лютого 2003 року належала ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності у порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 14 жовтня 1988 року та право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0.99 га розташованої на території Русівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту Серії Р1 №188793 від 12 лютого 2003 року належала ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 право власності у порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 14 жовтня 1988 року та право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0.99 га розташованої на території Русівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту Серії Р1 №188793 від 12 лютого 2003 року належала ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ