Справа № 510/1025/16-ц
Провадження № 2/510/79/25

УХВАЛА

01.07.25р. Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Сорокіна К.В.,

при секретарі Івановій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області заяву позивача про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ренійської міської ради, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на житло №с 21 від 05.07.2010 р. та визнання права спільної часткової власності на 1/5 домоволодіння по АДРЕСА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Ренійської міської ради Одеської області, треті особи - ОСОБА_3 тв. КП «Ренійське БТІ» про визнання недійсною приватизації та свідоцтва про права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2016 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до відповідачів КП "Реніське бюро технічної інвентаризації", Реніської міської ради /треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 / про внесення змін до правовстановлюючого документа та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 18 листопада 2016 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 09 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні заявленого позивачами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відводу судді Сорокіну К.В.

Ухвалою суду від 19 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /треті особи, які не заявляють самостійних вимог - КП Ренійське бюро технічної інвентаризації та ОСОБА_3 / про визнання недійсною приватизації та свідоцтва про право власності на житло було прийнято до розгляду в одному провадженні з первісним позовом.

Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до КП Ренійське бюро технічної інвентаризації та Ренійської міської ради /треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 / про внесення змін до правовстановлюючого документа та зобов`язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , /треті особи, які не заявляють самостійних вимог - КП Ренійське бюро технічної інвентаризації та ОСОБА_3 про визнання недійсною приватизації та свідоцтва про право власності на житло.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року у зазначеній справі витребувано документи на приватизацію квартири АДРЕСА_2 з Ренійської міської ради Одеської області.

19 травня 2025 року від позивачів до суду надійшла заява про відвід судді, в якій позивачі вказують, що 18 листопада 2016 року було відкрито провадженні по справі, та ухвалою від 09 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду. Справа перебуває на розгляді майже 9 років, перерва між засіданнями складає більш пів року, при цьому провадження по справі не презупинялось.

Позивачі зазначають, що виниклі обставини з тривалим розглядом справи, порушують їх право на справедливий та своєчасний розгляд справи в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ставлять під сумнів об`єктивність, неупередженість судді при розгляді зазначеної справи.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є джерелом права для України, в своєму рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява №33949/02) зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and ЗО; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38) (п. 49).

Стосовно об`єктивного критерію в цьому ж рішенні далі Суд зазначив, що навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45) (п. 53).

Таким чином, на думку Європейського суду з прав людини, наявність об`єктивно обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді, навіть без наявності ознак, які б вказували на прояв особистої упередженості з боку судді, все одно свідчить про недодержання судом принципу безсторонності за об`єктивним критерієм та призводить до порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою уникнення закидів у необ`єктивному та упередженому розгляді справи з боку позивачів, та недопущення сумніву, щодо об`єктивності та неупередженості судді у сторонніх спостерігачів, під час розгляду означеної цивільної справи, заява про відвід головуючого судді підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 33 ЦПК України встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді Сорокіна Костянтина Валерійовича по справі № 510/1025/16-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ренійської міської ради, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва на житло №с 21 від 05.07.2010 р. та визнання права спільної часткової власності на 1/5 домоволодіння по АДРЕСА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Ренійської міської ради Одеської області, треті особи - ОСОБА_3 тв. КП «Ренійське БТІ» про визнання недійсною приватизації та свідоцтва про права власності на житло задовольнити.

Справу передати для повторного перерозподілу між суддями Ренійського районного суду Одеської області, відповідно до положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Сорокін