Справа № 209/5256/24
Провадження № 2-с/209/392/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду міста Кам`янського Левицька Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу №209/5256/24 від 09 вересня 2024 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Кам`янського суду із заявою про поновлення строку для подання заяви про скасування судового наказу та скасування судового наказу, виданого Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області 09 вересня 2024 року в справі №209/5256/24.

В обґрунтування заяви зазначив, 09 вересня 2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано судовий наказ № 209/5256/24 за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» про солідарне стягнення з мене та з ОСОБА_2 на їх користь заборгованості за період з 01.04.2021 року по 01.07.2024 року у розмірі 19588,13 грн., на яку було нараховано пеню в розмірі 543,75 грн. Також стягнуто судовий збір в розмірі 121,12 гривень з кожного боржника. Про даний судовий наказ дізнався коли зайшов в банківський застосунок та побачив, що його банківські картки заблоковано. Встановивши застосунок «ДІЯ» йому стало відомо, що відносно нього відкрито виконавче провадження. Вказує, Жодних договорів я з КП Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» не укладав, у вищезазначеній квартирі я лише зареєстрований, не є її власником та особові рахунки з комунальними службами оформлені на іншу особу. Вважаю, що сума заборгованості не відповідає дійсності, заборгованість я не визнаю

У зв`язку з викладеним, просить суд:

поновити пропущений строк для оскарження судового наказу;

скасувати судовий наказ, виданий 09 вересня 2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від року по справі №209/5256/24 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід", , місцезнаходження за адресою: 52300, Дніпропетровська область, Кам`янський район, смт. Аули, Комплекс будівель та споруд № 2 заборгованість за період з 01.04.2021 року по 01.07.2024 року у розмірі 20131 гривня 88 копійок, та сплачений судовий збір в розмірі 121,12 гривень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 головуючим суддею з розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, визначено суддю Левицьку Н.В..

Розглянувши заяву про скасування судового наказу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду заявнику, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було видано судовий наказ № 209/5256/24 за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» про солідарне стягнення з мене та з ОСОБА_2 на їх користь заборгованості за період з 01.04.2021 року по 01.07.2024 року у розмірі 19588,13 грн., на яку було нараховано пеню в розмірі 543,75 грн. Також стягнуто судовий збір в розмірі 121,12 гривень з кожного боржника.

Копію судового наказу від 09.09.2024 та копію заяв стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами 10.10.2024 скеровано на адресу боржника ОСОБА_2 . АДРЕСА_2 .

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення разом із поштовим конвертоміз вкладеним змістом повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно довідки про причини відправлення датою повернення значиться 21.10.2024 (а.с.15).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно до ч.1 ст. 123 ЦПК України, - перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України, п`ятнадцяти денний строк на подання заяви про скасування судового наказу, обраховується згідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України, з врахуванням дати отримання боржником копії такого наказу, 21.10.2024.

Згідно до ст. 126 ЦПК України визначено наслідки пропущення процесуальних строків.

Так, ч. 1 ст. 126 ЦПК України передбачає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Та згідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України - документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тобто, звертаючись із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, боржник повинен зазначити поважні причини його пропуску.

Разом з цим, заявник звертаючись до суду із даною заявою, як на підставу поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу вказує, що дізнався про виданий судовий наказ коли зайшов в банківський застосунок та побачив, що його банківські картки заблоковано. Встановивши застосунок «ДІЯ» дізнався про відносно нього відкрито виконавче провадження. Проте не зазначає точної дати, коли саме він дізнався про судовий наказ.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених певних процесуальних дій. Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Суд вважає, що доводи заявника щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про скасування судового наказу не доведені належними та допустимими доказами, які б підтверджували поважність причини пропуску такого строку.

Саме лише покликання на ту обставину, що ОСОБА_1 дізнався, коли зайшов в банківський застосунок та побачивши, що його банківські картки заблоковані встановив застосунок "ДІЯ" та з`ясував, що відносно нього існує виконавче провадження, не може бути підставою для висновку про поважність причин пропуску такого строку, оскільки на підтвердження свої доводів, ОСОБА_1 не надав доказів в підтвердження вказаних обставин та не зазначив коли саме він був ознайомлений із судовим наказам.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що заява про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг подана з порушенням строку, а тому підлягає поверненню без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі № 209/5256/24, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська справа від 09.09.2024 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Наталія ЛЕВИЦЬКА