УХВАЛА

03 липня 2025 року

м. Київ

справа № 197/734/22

провадження № 61-6367ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Криворізької районної державної адміністрації Копійка Інна Анатоліївна, про визнання договору про встановлення права користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення (емфітевзісу) недійсним, скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 рокута постанову Дніпровськогоапеляційного суду від 15 квітня 2025 року, повний текст якої складено 17 квітня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2025 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано заявнику: 1) сплатити судовий збір у розмірі 4 763, 52 грн; 2) надати докази надсилання касаційної скарги та доданих до неї матеріалів до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цьому учаснику справи; 3) надіслати на адресу суду касаційну скаргу у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статтям 392 ЦПК України та надіслати копії касаційної скарги у новій редакції та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи або у разі подання касаційну скаргу у новій редакції в електронній формі через систему «Електронний суд» надіслати докази надсилання до електронного кабінету іншим учасникам справи копії редакції цієї скарги.

16 червня 2025 року ОСОБА_1 надіслала заяву про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору в розмірі 6 056 грн та доказами направлення цієї заяви до електронного кабінету відповідача ОСОБА_2 ,в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права

Однак, вимоги вказаної ухвали в частині надання касаційної скарги у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статтям 392 ЦПК України заявником не виконано.

В заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 формально цитує підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, узагальнено посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, описує фактичні обставини справи та незгоду зі змістом оскаржених судових рішень, однак жодного обґрунтування виключних підстав касаційного оскарження в заяві про усунення недоілків не зазначає.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, який висновок відсутній, з відповідним обґрунтуванням неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обов`язковою умовою касаційного оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України) є обґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить про незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, зі змістом оскаржених судових рішень, проте представник заявника не зазначає виключні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Отже, ОСОБА_1 не в повній мірі виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 29 травня 2025 року, не надала касаційну скаргу в новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статтям 392 ЦПК України.

Частиною другою статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків, а саме заявнику необхідно надіслати на адресу суду касаційну скаргу у новій редакції з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статтям 392 ЦПК Українита надіслати копії касаційної скарги у новій редакції та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи або у разі подання касаційну скаргу у новій редакції в електронній формі через систему «Електронний суд» надіслати докази надсилання до електронного кабінету іншим учасникам справи копії редакції цієї скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, поданої на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2024 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська