Провадження № 4-с/752/64/25
У Х В А Л А

Іменем України

02.07.2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О.,

з участю секретаря Шевченко В.В.,

присутніх учасників справи:

представника скаржника - адвоката Татарченко Костянтина Володимировича (повноваження згідно договору про надання правничої допомоги від 10.07.2023)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність старшого державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Суть поданої скарги

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович, на бездіяльність старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедика Богдана Ярославовича, що полягала у не відкритті виконавчого провадження.

У поданій скарзі на дії старшого державного виконавця, скржник просила:

-визнати дії щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними та зобов`язати старшого державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника);

-повідомлення старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедика Богдана Ярославовича від 12.03.2025 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12281/22 від 06.03.2025 - скасувати.

На обґрунтування скарги зазначено, що згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва та постанови Київського апеляційного суд у справі №752/12281/22 було встановлено час зустрічей скаржниці з дитиною.

Для примусового виконання судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист №752/12281/22 від 06.03.2025.

Старший державний виконавець Богдан Кедик, вступереч вимогам чинного законодавства, 12.03.2025 повернув стягувачу - ОСОБА_1 виконавчий лист №752/12281/22 від 06.03.2025 без прийняття до виконання (отримано заявницею 21.03.2025) з тих мотивів, що разом із виконавчим документом не було подано заяву про відкриття виконавчого провадження із зазначенням інформації про стягувача та боржника.

У поданій скарзі представник скаржниці вказує, що безпосередньо виконавчий лист містить всю необхідну інформацію, яка необхідна для відкриття виконавчого провадження, зокрема: прізвище, ім`я боржника та стягувача, їх адреси, дати народження, реєстраційні номери облікової картки платника податків, а тому відмова старшого державного виконавця, із вказаної вище підстави є неправомірною.

Рух справи та інші процесуальні питання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2025 головуючим суддею по справі визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Чекулаєва С.О.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.03.2025 відкрите провадження у справі, у звзяку з надмірним навантаженням на суддю, судове засідання призначено на 02.07.2025.

02.07.2025 у судове засідання з`явився представник скаржниці - адвокат Татарченко Костянтин Володимирович.

02.07.2025 від Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на зайнятість представника.

Згідно частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Доказів неможливості представника Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прибути у судове засідання разом із клопотанням не надано, а тому суд визнає причини неявки не поважними та вирішив здійснювати розгляд скарги за наявного складу учасників.

Фактичні обставини справи, які встановив суд

Рішенням Голосіївського районного суд м. Києва від 05.02.2024 у справі №752/12281/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод матір?ю у спілкуванні з дитиною батьку та бабі, визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітньою дитиною позовні вимоги задоволено частково.

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 14.11.2024 у справі №752/12281/22 рішення суду першої інстанції змінено, резолютивну частину рішення викладено в такій редакції:

«Встановити час для зустрічей батька ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання батька, або за місцем проживання дитини, або ж у місцях для дозвілля: у парні тижні року з 18:00 години п`ятниці до 18:00 години суботи; непарні тижні року вівторок, парні тижні року четвер з 16:00 години до 20:00 години; літні канікули - чотири тижні; день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в непарні роки.

Встановити час для зустрічей баби ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) з внуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної середи з 16:00 години до 19:00 години, або ж інший день тижня за домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), за місцем проживання ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), або за місцем проживання дитини, або ж у місцях для дозвілля».

06.03.2025 Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №752/12281/22 на примусове виконання судового рішення за яким стягувачем визначено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), боржником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

07.03.2025 адвокат Татарченко Костянтин Володимирович надіслав на адресу Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист із вказанням про спрямування для відкриття виконавчого провадження та здійснення відповідних дій на примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили, виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12281/22.

Згідно повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 12.03.2025 старший державний виконавець Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедик Богдан Ярославович повернув виконавчий документ без виконання.

В обгрунтування повернення виконавчого документа вказані положення пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків та закон, яким керувався суд

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тлумачення цих норм дозволяє дійти висновку про те, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі за текстом також - Закон № 1404-VIII), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом в щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частини третьої статт 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Частиною п`ятою вказаної статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Порядок надсилання документів виконавчого провадження установлено статтею 28 Закону, відповідно до якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно пункту 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) ця Інструкція визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (виконавчих документів), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ Інструкції від 02.04.2012 № 512/5 у заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР) стягувача - фізичної особи (за наявності); спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або іншій фінансовій установі, небанківського надавача платіжних послуг, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності); відомості про часткове виконання рішення боржником.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (УНЗР, рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Згідно пункту 4 розділу ІІІ Інструкції від 02.04.2012 № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Згідно частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

Суд встановив, що 06.03.2025 Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №752/12281/22 на примусове виконання судового рішення за яким стягувачем визначено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), боржником ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

07.03.2025 адвокат Татарченко Костянтин Володимирович надіслав на адресу Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) лист із вказанням про спрямування для відкриття виконавчого провадження виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12281/22.

Ананалізуючи інформацію, яка наведена у листі адвоката Татарченка Костянтина Володимировича від 07.03.2025 та виконавчому листі Голосіївського районного суду м. Києва №752/12281/22 від 06.03.2025 суд дійшов до висновку, що у вказаних документак наявна вся необхідна інформація для відкриття виконавчого провадження, зокрема: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я, по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача; номер телефону представника стягувача.

Окрім того, суд зазначає, що частиною четвертою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено такої підстави для повернення стягувачу виконачого документа без прийняття до виконання, як не вказання безпосередньо у заяві про про примусове виконання рішення реквізитів стягувача та боржника.

Суд зазначає, що державний виконавець, як і будь-який інший суб`єкт реалізації правосуддя, повинен уникати надмірного формалізму у своїй діяльності, оскільки це може призвести до порушення права на справедливий судовий захист та обмеження доступу до правосуддя.

Оскільки поданий представником стягувача - адвокатом Татарчекно Костянтином Володимировичем лист від 07.03.2025, який фактично, за своїм змістом та суттю є заявою про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва №752/12281/22 від 06.03.2025 дають державному виконавцю можливість для ідентифікації стягувача та боржника, винесене повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень є неправомірним.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись статтіми: 259, 263, 447-551 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 , в інтересаї якої діє адвокат Татарченко Костянтин Володимирович, на бездіяльність старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедика Богдана Ярославовича, що полягала у не відкритті виконавчого провадження - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедика Богдана Ярославовича щодо повернення виконавчого документа - виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №752/12281/22 від 06.03.2025, стягувачу без прийняття до виконання неправомірними.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Голосіївського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кедика Богдана Ярославовича від 12.03.2025 про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12281/22 від 06.03.2025.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв