РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2025 року

м. Харків

Справа № 638/16037/23

Провадження № 2/638/841/25

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лиска Павло Олександрович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на непонолітню дитину.

Позовна заява мотивована тим, що зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_1 познайомилася в мережі Інтернет. Під час спілкування відповідач запросив її приїхати до Єгипту.

27 грудня 2015 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб в управлінні із реєстрації актів цивільного стану населення ОСОБА_3 , міста Олександрія (Додаток №2).

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_4 (Додаток №3).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/5480/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну ім`я та прізвища дитини, суд задовольнив вимоги ОСОБА_5 про зміну ім`я та призвища дитини. Змінено ім`я ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_6 », прізвище залишено без змін (Додаток №4).

Позивачка вказує, що шлюбно-сімейні відносини вони припинили ще в жовтні 2016 року.

14 грудня 2017 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/8058/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (Додаток №2).

Щодо позбавлення батьківских прав

01 серпня 2018 року позивачкою була складена позовна заява до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав (Додаток №7).

17 серпня 2018 року позивачкою була написана заява до Органу опіки та піклування Дзержинського району м. Харкова про заключения щодо можливості позбавлення батьківських прав відповідача (Додаток №8).

14 вересня 2018 року надійшло пояснення від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (надалі- Департамент), в якому Департамент підтримав позовні вимоги Позивачки у зв`язку з тим, що Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не цікавиться станом здоров`я дочки, що, відповідно до ч.2 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав (Додаток №9).

Департамент, керуючись законодавством України та рекомендацією Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, вважав за доцільне позбавлення батьківських прав Відповідача відносно малолітньої дочки. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Додаток №9).

04 червня 2019 року Дзержинський районний суд по справі № 638/5956/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав встановив, що 21.06.2019 р. позивачкою було подано заяву про залишення позову без розгляду, а тому ухвалою суду позовна заява була залишена без розгляду (Додаток №10).

Від цього шлюбу позивачка виховує доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на утриманні позивачки та проживає разом із нею.

Відповідач у цій справі є батьком малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину.

На теперішній час жодних контактів з ним немає. Позивачка самостійно займається вихованням та забезпеченням дитини, так само як і несе повністю всі витрати, пов`язані з нею, для чого докладає всіх зусиль та можливостей.

Батько дитини не надає допомоги на дитину з 2016 року, фактично від народження дитини, доньку не відвідує, її життям не цікавиться. За весь час проживання Позивачки за місцем реєстрації, з 2016 року, сусіди не бачили Відповідача, батька дитини, з дитиною або з позивачкою разом (Додаток №11).

Донька відвідує професіональну спортивну гімнастику, балет та плавання. Позивачка усіляко підтримує дитину у її захопленнях, відводить дитину на секції, купляє необхідні дитині речі для її розвитку в цих видах спорту.

З жовтня 2016 року відповідач не проявляє жодного інтересу до її подальшої долі; не цікавиться її успіхами; не бере участь у вихованні, навчанні, розвитку доньки; не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; не бере участь у створенні належних умов для розвитку її природних здібностей; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування доньки, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується зі своєю дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає його малолітній дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню донькою загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Відповідач давно не спілкувався з дитиною та загалом не приймає участі в житті дитини.

Щодо збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину

22 лютого 2018 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по справи № 638/14012/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини на користь Позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі дві тисячі гривень щомісячно, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (Додаток № 5).

Позивачка зазначає, що відповідач один раз (04.06.2018 р.) надіслав аліменти на утримання дитини (Додаток № 6).

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зросли, оскільки дитина наразі відвідує секції за для забезпечення її повного та гармонійного розвитку, тому Позивачка одноосібно бере участь у вихованні, навчанні та розвитку доньки.

На даний час неповнолітня донька сторін потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому.

З урахуванням викладеного, позивачка вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 4000,00 грн., але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (від 6 до 18 років), оскільки на даний час донька мешкає разом із позивачкою, яка не може в повному обсязі забезпечити дитину.

Крім того, станом на 01 січня 2023 рік прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років складає 2833 грн.

Відповідач в повному обсязі ігнорує свій обов`язок із утримання доньки, а отже своєю бездіяльністю він фактично відмовився від дитини, покинувши її разом із позивачкою, що свідчить про байдужість, безвідповідальність та характеризує особу відповідача з негативної точки зору.

Відповідач фактично відмовився здійснювати свої батьківські зобов`язання по відношенню до своєї дитини, зокрема, по вихованню, утриманню, матеріальному забезпеченню, яке зокрема складається з обов`язкових і необхідних витрат на існування, годування, купівля одягу, оплату комунальних послуг, фізичний і духовний розвиток. Оскільки у неповнолітніх дітей відбувається становлення як особистості, формується духовна складова особистості, тому з метою сприяння цьому необхідно регулярно відвідувати спортивні та розвиваючі гуртки, різноманітні театральні виставки, культурно-масові заходи, музеї, виставки, картинні галереї тощо.

Дитина займається спортивною гімнастикою, балетом та плаванням (Додаток 16,17).

Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на непонолітню дитину за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

30 вересня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що ОСОБА_8 не заперечує та визнає частково обставини, які викладені в позовній заяві, а саме: 27 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб в управлінні із реєстрації актів цивільного стану населення ОСОБА_3 , міста Олександрія. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 . У подальшому, в межах справи № 638/5480/18 змінено ім`я ОСОБА_4 на ім`я « ОСОБА_6 », прізвище залишено без змін. 14 грудня 2017 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі 638/8058/17 шлюб, зареєстрований між Позивачкою та Відповідачем 27 грудня 2015 року в управлінні із реєстрації актів цивільного стану населення ОСОБА_3 , м. Олександрія, Арабська Республіка, актовий запис № 612 розірвано. 22 лютого 2018 року у справі №638/14012/17 стягнуто з ОСОБА_9 аліменти на утримання доньки ОСОБА_10 в сумі дві тисячі гривен щомісячно починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач періодично направляє на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти (аліменти) на утримання дитини.

Наприклад, перерахування коштів відповідачем на рахунки Позивача здійснювалися наступним чином та в наступні дати: 1) 24.01.2018 о 01:30 год. Відповідач перерахував Позивачці 199, 00 доларів США за допомогою Western Union. 2) 25.03.2018 о 04:00 год. Відповідач перерахував Позивачці 150, 00 доларів США за допомогою Western Union. 3) 27.06.2018 о 04:02 год. Відповідач перерахував Позивачці 150, 00 доларів США за допомогою Western Union. 4) 05.07.2018 о 12:18 год.

Відповідач перерахував Позивачці 100, 00 доларів США за допомогою Western Union. 5) 04.06.2018 друзями ОСОБА_9 , яка проживали на території України, було перераховано грошові кошти за допомогою «ПриватБанк» в розмірі 1570, 00 грн. та 1000, 00 грн. У подальшому, ОСОБА_8 відшкодував своєму приятелю вказані перераховані кошти за допомогою переведення йому коштів через Western Union (07.05.2018 0 10:47 год Сурур Валід перерахував своємо приятелю 100, 00 доларів США). 6) 30.08.2018 о 04:47 год. Відповідач перерахував Позивачці 391, 00 доларів США за допомогою Western Union. 7) 16.10.2018 о 10:48 год. Відповідач перерахував Позивачці 200, 00 доларів США за допомогою Western Union. 8) 12.11.2018 о 03:29 год. Відповідач перерахував Позивачці 150, 00 доларів США за допомогою Western Union. 9) 11.01.2019 о 19:19 попередній представник Відповідача (Худековський Олександр Васильович) перерахував Позивачці 2776, 00 грн. з призначенням платежу «алiменти вiд Сурур Валiд». 10) 19.02.2019 о 15:59 попередній представник Відповідача (Худековський Олександр Васильович) перерахував Позивачці 2680, 00 грн. з призначенням платежу «сплата алiментів вiд Сурур Валiд». Надалі Відповідач відшкодував ОСОБА_11 вказану суму за допомогою перерахування 19.02.2019 йому грошових коштів в розмірі 100, 00 доларів США через Western Union. 11) 21.03.2019 о 09:52 попередній представник Відповідача ( ОСОБА_11 ) перерахував Позивачці 99, 82 доларів США з призначенням платежу «алiменти вiд Сурур Валiд». Перед цим Відповідач відшкодував ОСОБА_11 вказану суму за допомогою перерахування 19.03.2019 йому грошових коштів в розмірі 100, 00 доларів США через Western Union. 12) 06.05.2019 о 3:58 ОСОБА_8 перерахував своєму попередньому представнику ОСОБА_11 в розмірі 200, 00 доларів США, які надалі представником були перераховані Позивачці як сплата аліментів. Нажаль, вказаний документ було втрачено. 13) 30.05.2019 о 12:17 год. Відповідач перерахував Позивачці 100, 00 доларів США за допомогою Western Union. 14) 07.07.2019 о 02:28 год. Відповідач перерахував Позивачці 200, 00 доларів США за допомогою Western Union. 15) 16.10.2019 о 10:37 ОСОБА_8 перерахував своєму попередньому представнику ОСОБА_11 в розмірі 200, 00 доларів США, які надалі представником були особисто передачні Позивачці як сплата аліментів. 16) 05.09.2020 Відповідач перерахував Позивачці 169, 00 ЄВРО за допомогою TransferWise. Вказане підтверджується з переписки між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 через застосунок WhatsApp. 17) 05.03.2021 Відповідач перерахував Позивачці 161, 00 ЄВРО за допомогою TransferWise.

На виконання свого обов`язку ОСОБА_8 після отримання реквізитів здійснив погашення заборгованості по сплаті аліментів та зробивши перерахунок грошових коштів на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управляння Міністерства Юстиції в розмірі 62 000, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 19.08.2024 № 0.0..1.

Після чого державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управляння Міністерства Юстиції Олександром Корнейко прийнято ряд постанов про скасування обмежень, а саме:

1. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.08.2024.

2. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 20.08.2024.

3. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 20.08.2024. 4. Постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 20.08.2024.

Отже, станом на сьогодні, у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, що також підтверджується листом від 17.09.2024 №103294.

Підсумовуючи вищенаведене наголошує, що обставини про те, що ОСОБА_8 матеріально з 2016 року не допомагає матері виховувати дитини не відповідає дійсності та спростовується наданими до суду доказами.

Сторона відповідача просить частково задовольнити позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме збільшити розмір аліментів до 3 000, 00 грн. щомісяця і до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Ухвалою Шевченківського (Дзержинського) районного суду м. Харкова від 13 травня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на непонолітню дитину. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Представником позивача - адвокатом Лиска П.О. надано заяву про залишення без розгляду позовної вимоги до ОСОБА_2 в частині: «Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволено.

Позов в частині позовної вимоги до ОСОБА_2 про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено без розгляду.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. подав через канцелярію суду заяву, в якій просив суд провести розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів просить задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та представник відповідача Сурур Валід Мухамед Хамді Мухамед ОСОБА_12 - адвокат Кіншов Д.С. у судовому засіданні визнали частково. Відповідач пояснив, що готовий та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 3 000, 00 грн. щомісячно.

Вислухавши відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

27 грудня 2015 року позивачка та відповідач зареєстрували шлюб в управлінні із реєстрації актів цивільного стану населення ОСОБА_3 , міста Олександрія.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане Дзержинським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації акктів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 9, 10 т. 1).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі №638/5480/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну ім`я та прізвища дитини, суд задовольнив вимоги ОСОБА_5 про зміну ім`я та призвища дитини. Змінено ім`я ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_6 », прізвище залишено без змін (а.с. 11-12 т. 1).

Позивачка вказує, що шлюбно-сімейні відносини вони припинили ще в жовтні 2016 року.

14 грудня 2017 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/8058/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 8 т. 1).

22 лютого 2018 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова по справи № 638/14012/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини на користь Позивачки було стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі дві тисячі гривень щомісячно, починаючи з 18 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13, т. 1).

Згідно з наданою суду довідкою від 08.09.2024, ОСОБА_2 працює на умовах контракту з 1.08.2022 і до теперішнього часу на посаді ІТ спеціаліста з технічної підтримки в компютерному відділі з заробітною платою 8200 єгипетських фунтів на місяць, що станом на час ухвалення рішення за офіційним курсом становить 6970 грн (а.с. 239 т. 2).

Як пояснив у судовому засіданні відповідач, він дуже сильно любить свою доньку та бажає брати участь у її вихованні. Працює спеціалістом у сфері ІТ в бухгалтерській компанії Ахмед Хасан. В Єгипті наявні проблеми в економічній сфері, наразі він отримує заробітну плату 160 доларів США, що становить 6662,54 грн., а тому не відмовляється брати участь в утриманні доньки, однак його дохід дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 3 000, 00 грн щомісячно.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Положеннями ст.192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно із ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України».

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, відповідно до положень ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №727/1599/22.

Станом на час подання позову прожитковий мінімум для дитини від 6 до 18 років складав 2833 грн.

Стороною позивачки належними та достатніми доказами не доведено, що з моменту ухвалення судового рішення від 22 лютого 2018 року у справі № 638/14012/17 про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітної дитини в сумі дві тисячі гривень щомісячно, матеріальне становище платника аліментів якимось чином поліпшилося, а, натомість, позивачки погіршилося, що могло би бути законними підставами для збільшення аліментів у заявленому розмірі, тобто до 4 000, 00 грн. щомісячно.

Відтак підстав для збільшення розміру аліментів до 4 000, 00 грн щомісячно судом не встановлено.

Так, на виконання свого обов`язку ОСОБА_8 після отримання необхідних реквізитів належним чином здійснив погашення заборгованості по сплаті аліментів, зробивши перерахунок грошових коштів на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управляння Міністерства Юстиції в розмірі 62 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 19.08.2024 № 0.0..1. (а.с. 120 т. 2).

Після чого державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управляння Міністерства Юстиції Олександром Корнейко прийнято ряд постанов про скасування обмежень, а саме:

1. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.08.2024.

2. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 20.08.2024.

3. Постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 20.08.2024.

4. Постанова про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України від 20.08.2024 (а.с. 120-123 т. 2).

Отже, згідно наданою довідкою в.о. начальника відділу Шевченківського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Катерини Нагорної від 17.09.2024 № 103294 на теперішній час у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів (а.с. 124 т. 2).

За таких обставин судом не встановлено наразі грубого порушення обов`язку відповідача, як батька, утримувати доньку, зважаючи на те, що суду надано платіжні інструкції про сплату аліментів за виконавчим провадження, що підтверджується матеріалами справи.

Водночас, зважаючи на вік дитини, її потреби, економічні показники, суд виходить з того, що витрати на утримання, розвиток та дитини збільшилися та бере до уваги правову позицію відповідача, який частково визнав вимоги та не заперечував щодо збільшення розміру аліментів до 3 000, 00 грн щомісячно.

На підставі вищевикладеного, враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 3 000, 00 грн щомісячно.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, не суперечитиме законодавчо встановленому мінімальному розміру аліментів на дитину та відповідатиме потребам дитини. При цьому суд ураховує матеріальний стан батьків.

Стосовно посилань позивача про те, що дитина відвідує секції, професіональну спортивну гімнастику, балет та плавання, суд звертає увагу, що приписами статті 185 СК України врегульовано питання про стягнення додаткових витрат на дитину

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Так, згідно зі статтею 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, згідно якого СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Визначення особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19), особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Отже, з аналізу судової практики, яка склалась, до додаткових витрат відносять: а) навчання у спеціалізованому закладі освіти, технікумі, коледжі, при умові погодження з батьком/матір`ю навчального закладу та доведеності існування особливих обставин, які зумовлені необхідністю платного навчання дитини у цьому закладі адже дитині гарантовано державою безоплатне навчання у загальноосвітній школі, б) розвиток здібностей дитини, а саме витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини, придбання спортінвентарю, музичного інструменту, витрати на участь у змаганнях та конкурсах, витрати на вивчення іноземних мов, підтверджені відповідними нагородами, які одержували діти або характеристиками, в) оздоровлення (санаторно-курортне або відпочинок біля моря або на гірському курорті при умові доведеності, що для покращення стану здоров`я дитини вона потребувала відпочинок та оздоровлення саме там), г) лікування (систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами).

Батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на свою дитину, лише при обов`язковій умові, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання.

В разі лікування, протезування, санаторно-курортного лікування розмір додаткових витрат з огляду на судову практику, може обґрунтовуватися медичними документами, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини: виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, консультативні висновки тощо.

На підтвердження понесених витрат на лікування дитини долучаються до позовної заяви акти про надані медичні послуги, рахунки, квитанції та чеки про оплату наданих послуг та придбаних ліків згідно з рекомендаціями лікарів. Квитанції та фіскальні чеки про оплату медичних послуг, придбання ліків долучаються до матеріалів справи в оригіналі.

Тільки зберігаючи, фіксуючи та надаючи зазначені документи в суді, можна реалізувати своє право на компенсацію додатково понесених витрат, викликаних певними обставинами в житті дитини.

Як періодичні платежі стягуються додаткові витрати, пов`язані з каліцтвом чи хронічною, вродженою хворобою дитини. Суд може зобов`язати батька/матір сплачувати кошти на додаткові витрати щомісячно, щоквартально тощо.

Правового висновку щодо присудження сплати додаткових витрат на лікування дитини до досягнення 18-річного віку, дійшов Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19), у якій зазначено, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Крім того, Верховний Суд у цій же постанові зазначив, що суд першої інстанції з урахуванням медичних документів, що підтверджують наявність у дитини хронічних захворювань та містять рекомендації лікарів, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, оскільки витрати на системне та довготривале лікування при такому стані здоров`я дитини є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України.

Водночас суд звертає увагу, що положення стосовно стягнення додаткових витрат на дитину стосується особливих обставин. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Водночас аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та ін.

Таким чином, витрати на утримання дітей, зокрема на харчування, ліки, сезонний одяг та взуття, відносяться до тих матеріальних потреб дитини, які покриваються коштами на утримання дитини, а саме, аліментами, що мають винятково цільовий характер, спрямовані на утримання дитини, для забезпечення та створення належних умов для виховання та розвиток неповнолітньої дитини.

Позивачка не позбавлена права, за наявності на те законних підстав, звернутися до суду про стягнення додаткових витрат на дитину.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документ, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

З огляду на викладене, ураховуючи якнайкраще забезпечення інтересів дитини, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі з 2000 (дві тисячі) грн 00 коп., до 3000 (три тисячі) грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні іншої частини слід відмовити.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Тому, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь Держави в розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі з 2000 (дві тисячі) грн 00 коп., до 3000 (три тисячі) грн 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, , адреса місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 02 липня 2025 року.

Суддя В.М. Яковлева