ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6716/25 Справа № 2-587-09 Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І. С. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
УХВАЛА

01 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,

суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,

за участі секретаря судового засідання Триполець В.О.,

Учасники справи:

заявник (стягувач): ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржник): Селянсько-фермерське господарство «Сокіл-1999»,

особа, дії якої оскаржуються: начальник Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса) Кукаріна Наталія Олександрівна,

розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Никифоряка Л.П., Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

У жовтні 2023року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність начальника Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Павлоградського ВДВС) Кукаріної Наталії Олександрівни.

Існування таких вимог заявник пов`язував із тим, що Павлоградським ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-587-2009, виданого 09 липня 2009року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з Селянсько-фермерського господарства «Сокол» (далі СФГ «Сокол»), яке змінило найменування на Селянсько-фермерське господарство «Сокіл-1999» (далі СФГ «Сокіл-1999»), на користь ОСОБА_1 190 000,00грн, судових витрат в сумі 1 700,00грн.

05 вересня 2018року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до СФГ «Сокол» про стягнення інфляційних витрат, 3 % річних за невиконання зобов`язання задоволено частково. Стягнуто з СФГ «Сокол» на користь ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов`язання в період 2015-2017 роки в розмірі 131 860,00грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1 318,60грн, загальна сума 133 178,60грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. За рішенням суду був виданий виконавчий лист від 26 лютого 2019року, який також пред`явлений до виконання.

Виконавчі провадження були об`єднані в одне зведене виконавче провадження.

01 квітня 2023року та 10 травня 2023року ОСОБА_1 на ім`я начальника Павлоградського ВДВС Кукаріної Н.О. подав заяви, в яких, посилаючись на статтю 4 Закону України «Про виконавче провадження», просив накласти арешт на посіви, що знаходяться на земельних ділянках: поле площею 38,2, кадастровий номер 223587500:01:003:0032 (рілля); площею 7,8 га, кадастровий номер 223587500:01:003:0292 (рілля); поле площею 34 га (пасовище) кадастровий номер 223587500:01:003:0033.

19 вересня 2023року ОСОБА_1 отримав відповідь ОСОБА_2 від 18 вересня 2023року про те, що у неї відсутня інформація про земельні ділянки, якими користується боржник.

Заявник вважав вказану відповідь неправомірною, оскільки всі фізичні особи, які розпаювали земельну ділянку, є членами СФГ «Сокол», голова СФГ «Сокол» всі ці роки здає звітність 29-сг про те, що СФГ «Сокол» щорічно має врожай, а не пайовики СФГ «Сокол». Заявник просив накласти арешт саме на посіви, а не на земельні ділянки. Згідно з пунктом 5.2 статуту СФГ «Сокол» права володіння та користування земельними ділянками, що знаходяться у власності членів господарства здійснює господарство. Вихід членів СФГ «Сокол» був зроблений після рішення суду про стягнення з СФГ «Сокол» коштів з метою ухилення від виконання рішення суду. На теперішній час відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку видом користування спірних земельних ділянок є «для ведення фермерського господарства», тобто боржник користується спірними земельними ділянками.

Щодо строку звернення зі скаргою вказав, що вчасно (28 вересня 2023року) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби. Однак його скарга була повернута без розгляду ухвалою суду від 02 жовтня 2023року, копія якої була надано заявнику 10 травня 2023року.

Ураховуючи викладене, заявник виклав вимоги про: поновлення строку на подання скарги; визнання неправомірною бездіяльність начальника Павлоградського ВДВС Кукаріної Н.О. щодо не накладення стягнення на посіви, що знаходяться на земельних ділянках: поле площею 38,2 га, кадастровий номер :01:003:0032, поле площею 34 га, кадастровий номер :01:003:0033, земельна ділянка, площею 7,8 га, кадастровий номер :01:003:0292 по зведеному виконавчому провадженню № 71789726; зобов`язання начальника Павлоградського ВДВС Кукаріну Н.О. провести стягнення на посіви, що знаходяться на земельних ділянках: поле площею 38,2 га, кадастровий номер :01:003:0032, поле площею 34 га, кадастровий номер :01:003:0033, земельна ділянка, площею 7,8 га, кадастровий номер :01:003:0292 по зведеному виконавчому провадженню № 71789726.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024року, яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2024року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з того, що правова належність земельних ділянок особам, які є членами СФГ «Сокол», не є ототожненням з належністю майна безпосередньо СФГ, що кореспондується з положеннями розділу 5 статуту СФГ «Сокол» та статтею 12 Закону України «Про фермерське господарство», в редакції на час виникнення спірних правовідносин. Заявником не доведено, що земельна ділянка, площею 38,2 га, кадастровий номер :01:003:0032, земельна ділянка, площею 34 га, кадастровий номер :01:003:0033, земельна ділянка, площею 7,8 га, кадастровий номер :01:003: 0292 належать безпосередньо боржнику у виконавчому провадженню № 71789726 СФГ «Сокол». Всі інші доводи скарги зведені до незгоди стягувача ОСОБА_1 з раніше постановленою за аналогічних доводів та правових підстав ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021року (справа № 2-587-09, провадження № 4-с/185/26/21), яка залишена без змін постановою Дніпровського апеляційного суд від 15 березня 2022року.

Постановою Верховного Суду від 30 квітня 2025року касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3 , задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2024року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заяви та клопотання подані учасниками справи

01 липня 2025року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Никифоряка Л.П., Гапонова А.В., Новікової Г.В., яка обґрунтовувалась тим, що суддя Гапонов А.В., в складі колегії суддів Никифоряка Л.П. та Новікової Г.В. приймав участь при розгляді іншої справи за участю заявника.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту заяви дійшов висновку про те, що заява про відвід суддів не підлягає задоволенню.

Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Статтями 40 та 41 ЦПК України обумовлено порядок вирішення заявленого відводу і самовідводу та наслідки їх задоволення.

Відповідно до частин другої, третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Виходячи з наведеної норми закону та заявлення відводу в судовому засіданні складу суду 01 липня 2025року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про розгляд заяви у тому ж складі суду без передання даного питання іншому судді.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу.

Згідно з пунктом 5 частиною першою статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина четверта статті 36 ЦПК України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За нормами статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, проте будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддями дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності, заявником не зазначено.

Посилання заявника на те, що суддя Гапонов А.В., в складі колегії суддів Никифоряка Л.П. та Новікової Г.В. приймав участь при розгляді іншої справи за участю заявника не є безумовною підставою для відводу складу суду.

За наведених умов, обставини, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів, відсутні.

Ураховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Никифоряка Л.П., Гапонова А.В., Новікової Г.В. підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 36, 37 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Никифоряка Л.П., Гапонова А.В., Новікової Г.В. залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: