ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6938/25 Справа № 197/751/23 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року, яку постановлено суддею Поповим В.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст ухвали складено 06 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Щербань В.С., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2025 року у цивільній справі № 197/751/25 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача посилається на те, що відповідач та його представник копію ухвали від 12 серпня 2024 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження не отримували. З ухвалою та рішенням були ознайомлені лише 26 грудня 2024 року. Посилаючись на приписи ч. 3 ст. 284 ЦПК України, вважає, що є підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербань В.С., про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відмовлено, заяву про перегляд заочного рішення залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується із ухвалою суду першої інстанції, тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, задовольнити заяву про перегляд заочного рішення в повному обсязі, скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку, у задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована незаконністю прийнятого судом заочного рішення та неповним наданням судом першої інстанції оцінки обставинам, викладеним в заяві про перегляд заочного рішення, в якій відповідач посилається також на неналежне його повідомлення про розгляд справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 10 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Апеляційний судом встановлено, що заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024року у справі № 197/751/23 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 листопада 2011 року, яка станом 22 травня 2023 року становить 34 081,73 грн, з яких: 27 743,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 338,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішено питання щодо судового збору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач та його представник з дня звернення із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, а саме 02 серпня 2024 року, володіли інформацією про знаходження в провадженні суду позовної заяви. Крім того, вони були проінформовані про передачу справи на розгляд Інгулецького суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З часу звернення до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи до моменту, коли представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав процесуальні рішення, минуло більше 4 місяців.

Судом не встановлені обставини, які об`єктивно перешкоджали відповідачу у передбачені законодавством строки подати заяву про перегляд заочного рішення.

Посилання представника відповідача на те, що строк пропущений у зв`язку з неотриманням ухвали про відкриття провадження та рішення суду, не підтверджує поважність таких причин, оскільки носить суб`єктивний характер і не свідчить про особливі чи непереборні обставини.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі -Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Згідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей 126, 127ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу: передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.

Так, Велика Палата Верховного Суду з огляду на здійснений нею відступ від правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, констатувала наявність у суду першої інстанції повноважень на залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав пропуску відповідачем строку на звернення до суду та відсутності передумов для його поновлення судом.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Аналогічно мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії", "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania)).

ЄСПЛ неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції (пункт 53 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України").

Легітимними обмеженнями визнаються встановлені законодавчим органом вимоги щодо строків оскарження судових рішень. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2024 року відкрито провадження в справі. (а.с. 70).

02 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Щербань В.С. звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 78).

Відповідно до розпорядження в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області № 1309 передано матеріали справи № 197/751/23 до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 88).

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 90).

13 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Щербань В.С. звернувся до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, з якими фактично ознайомився 26 грудня 2024 року (а.с. 93).

Суд першої інстанції надіслав на адресу, за якою зареєстроване місце проживання відповідача, копію ухвали від 12 серпня 2024 року та копію позовної заяви з додатками, проте поштова кореспонденція повернулась до суду першої інстанції без вручення, причина повернення - «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а.с. 99).

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року у справі № 197/751/23 позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено, стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 06 листопада 2011 року, яка станом 22 травня 2023 року становить 34 081,73 грн, з яких: 27 743,15 грн - заборгованість за тілом кредиту, 6 338,58 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Вирішено питання щодо судового збору. Роз`яснено порядок оскарження заочного рішення.

Відповідно до супровідного листа Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на адресу, за якою зареєстроване місце проживання відповідача, було направлено копію заочного рішення від 08 жовтня 2024 року, проте поштова кореспонденція повернулась до суду першої інстанції без вручення, причина повернення - «неправильно зазначена (відсутня) адреса» (а.с. 101).

Відповідно до поштового конверту, 31 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Щербань В.С. звернувся до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про перегляд заочного рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2024 року у справі № 197/751/23 (а.с. 105, 130).

Відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив про те, що відповідач та його представник володіли інформацією про знаходження в провадженні суду позовної заяви та з часу звернення до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи до моменту, коли представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав процесуальні рішення, минуло більше чотирьох місяців , тому відсутні підстави для поновлення строку.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки, згідно ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Датою ознайомлення (вручення) представника відповідача адвоката Щербаня В.С. з повним текстом судового рішення є 26 грудня 2024 року (а.с. 93), разом з тим, заява сторони відповідача про перегляд заочного рішення була надіслана адвокатом засобами поштового зв`язку 31 грудня 2024 року, тобто в межах двадцятиденного строку, передбаченого Цивільним процесуальним кодексом України.

Крім того, колегія суддів наголошує, що обізнаність сторони по справі про знаходження на розгляді в суді цивільної справи не є тотожним з поняттями отримання (ознайомлення) рішення суду, з дати якого починається відлік процесуальних строків.

Апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року № 454/1883/22 зазначено, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим (пункт 90).

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі та про вручення судового рішення, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у поновленні строку на перегляд заочного рішення.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування заочного рішення та відмові у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», апеляційний суд вказані вимоги не приймає до уваги, оскільки наслідком скасування оскаржуваної ухвали суду є направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням того, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, ухвала Інгулецького районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 липня 2025 року.

Головуючий

Судді