Справа № 515/467/25
Провадження № 2/515/707/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 червня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Луцюка В.О.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» в особі представника адвоката Ткаченко Юлії Олегівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі - ТОВ «Фінпром Маркет») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 12 748,00 грн.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики №75612346 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок НОМЕР_1 , строк позики 30 днів з можливістю пролонгації чи автопролонгації до 90 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день.

21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «Фінансова компанія управління активами») укладено договір факторингу № 2112, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75612346 від 22 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1

31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» укладено договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №75612346 від 22 липня 2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , на загальну суму 12 760,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 760,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 12 760,00 грн, а також судовий збір у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи заперечень не мала (вх. № 2345/25-Вх 21.05.2025).

Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання виклику особисто. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку.

22 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики № 75612346 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за яким він отримав у позику 4 000,00 грн строком на 30 днів, які зобов`язався повернути до 21 серпня 2021 року та сплатити відсотки за користування коштами за процентною (базовою ставкою) - 1,99 % в день, за зниженою ставкою складали 0,80% за день, а за понадстрокове користування позикою - 2,70% в день. При цьому, орієнтовна загальна вартість позики за умовами укладеного договору складала 4 012,00 грн (а.с.10).

Договір позики підписано електронним підписом позичальника, електронний підпис позичальника відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.18 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. Підписанням вказаного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/uа/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачено ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п.5.1-5.3 Договору позики).

Відповідно до п. 12 Договору, договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором j7yI29gsLE, направленим 22.07.2021 17:54:06 на електронну адресу: (а.с. 25).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Того ж дня, сторони підписали Додаток № 1 до Договору позики №75612346 від 22 липня 2021 року: Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, за яким відповідач зобов`язаний був повернути позикодавцеві отриману суму позики у розмірі 4000,00 грн, сплатити відсотки за користування позикою в сумі 12,00 грн. Позикодавець визначив, що загальна вартість позики отриманої відповідачем складатиме 4 012,00 грн (а.с.13).

Позичальник також підтвердив, що до моменту підписання Договору він вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення Договору, а також зазначену в Правилах процедуру і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі.

Зазначені Правила розміщені на сайті товариства за посиланням https://mycredit.ua/ua/documents-license/ у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору (а.с. 13-зворот-24).

Того ж дня, кошти в сумі 4 000,00 грн було перераховано на картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» від 13 березня 2025 року (а.с. 26).

21 грудня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» право вимоги за кредитним договором укладеним 09 липня 2021 року з відповідачем, що підтверджується копіями Договору факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року, реєстром прав вимог № 4 Додаток № 1 до договору факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року (а.с. 27-зворот-37).

31 березня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило ТОВ «Фінпром маркет» право вимоги, у тому числі за кредитним договором укладеним з відповідачем 09 липня 2021 року, що підтверджується копіями договору факторингу №310323-ФМ від 31 березня 2023 року, реєстром боржників Додаток № 1 до Договору факторингу № 310323-ФМ (а.с. 38-47).

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.

Частиною 2 ст. 1054ЦКУкраїни встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Крім того, згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Припис абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

З такого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за вказаним договором щодо надання кредиту виконало, а ОСОБА_1 в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11.

У зв`язку з тим, що до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «Фінпром Маркет».

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідач заборгованість за кредитом не погашав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість, яка згідно з розрахунком станом на 25 березня 2025 року становить 12 748,00 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 748,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 65-67).

Як вбачається з даного розрахунку заборгованості ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» проценти нараховувалися ОСОБА_1 до 09 листопада 2021 року.

Водночас у п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики), затверджених наказом директора №14/05/2021 від 14.05.2021р., що розміщені на сайті позикодавця і з якими ОСОБА_1 був ознайомлений, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування.

Отже, в договорі позики, який укладено строком на 30 днів, передбачено умови пролонгації або автопролонгації терміну користування позикою з обмеженням у 90 календарних дні. Тобто загальний строк користування позикою не може перевищувати 120 календарних дні.

Відтак, оскільки відповідач порушив свої зобов`язання й отриману позику своєчасно згідно з умовами договору не повернув, то нарахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_1 процентів за користування позикою за 90 днів (як у межах строку дії договору позики з урахуванням автопролонгації) є правомірним, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач наявність заборгованості перед позивачем, її розмір не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.

Таким чином, оскільки фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача боргу у заявленому розмірі.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) суду надано договір про надання правової допомоги №01-11/2024 від 01 листопада 2024 року, укладений між ТОВ «Фінпром маркет» в особі директора Ґедзь О.В., що діє на підставі Статуту, та адвокатом Ткаченко Ю.О. з другої сторони (а.с. 48-51), витяг з акту № 8-П від 07 березня 2025 року (а.с. 51), платіжну інструкцію кредитного переказу коштів № 579933511.1 від 07 березня 2025 року (а.с. 54).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи та витрачений час, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та з врахуванням того, що позов задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», , заборгованість за договором позики № 75612346 від 22 липня 2021 року у розмірі 12 748,00 грн (дванадцять тисяч сімсот сорок вісім грн 00 к.), з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 748,00 грн - сума заборгованості за відсотками, а також 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40к.) судового збору та 3 500,00 грн (три тисячі п`ятсот грн 00к.) витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховуються з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.06.2025.

Суддя В.О. Луцюк