Справа № 607/5243/25
провадження № 2/598/452/2025
РІШЕННЯ

іменем України

"30" червня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив :

Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року в сумі 18960,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений електронний договір про споживчий кредит №3707014, підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Z50161, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 4000,00 грн., строком на 15 днів, з кінцевим терміном повернення 20.12.2021 року, із одноразовою комісією за надання кредиту 1160 грн., що нараховується за ставкою 29,00%, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1800,00 грн., що нараховуються за процентною ставкою 3,00 відсотків за кожен день користування кредитом, та за стандартною процентною ставкою за користування кредитом, що становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок.

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом №3707014 від 05.12.2021 року, право на одержання яких, належить ТОВ «Мілоан», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів за цим договором про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року від відповідача ОСОБА_1 .

Порушивши умови кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов`язання за кредитним договорам, в результаті чого виникла прострочена заборгованість, що складає 18960,00 грн.

Окрім того позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, а саме оплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. та випрати на правову допомогу в сумі 9000,00 грн.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 23.04.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також представник позивача подав відповідь на відзив, де зазначив заперечення щодо спливу на думку відповідача строків позовної давності, посилаючись на те, що відповідач не врахував дію чинного законодавства, що перебіг строків позовної давності було зупинено у зв`язку з введенням карантину «COVID-19» на всій території України, а в подальшому воєнного стану.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що заперечує щодо позовних вимог та просить при вирішенні даного спору застосувати строк позовної давності, який на його думку сплив на момент звернення позивача до суду (квітень 2025 року), а також заперечує щодо договору факторингу, з підстав укладення його до 2021 року.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 05.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений електронний договір про споживчий кредит №3707014 підписаний ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Z50161.

Відповідно до умов договору про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року якого, ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 4000,00 грн., строком на 15 днів, з кінцевим терміном повернення 20.12.2021 року, із одноразовою комісією за надання кредиту 1160 грн., що нараховується за ставкою 29,00%, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1800,00 грн., що нараховуються за процентною ставкою 3,00 відсотків за кожен день користування кредитом, та за стандартною процентною ставкою за користування кредитом, що становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Надані ТОВ «Мілоан» відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі 4000,00 грн. на підставі договору про споживчий кредит №3707014 перераховані на банківський картковий рахунок НОМЕР_1 карти MASTERCARD, відкритий відповідачу ОСОБА_1

26.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладений договір факторингу №26-07/2024, відповідно до умов якого, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги від відповідача кредитних коштів та відсотків за користування кредитом №3707014 від 05.12.2021 року, право на одержання яких, належить ТОВ «Мілоан», а ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги грошових коштів за цим договором про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року від відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується реєстром боржника ОСОБА_1 від 26.07.2024 року до договору факторингу №26-07/2024 від 26.07.2024 року.

Із розрахунку, представленого позивачем, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримавши кредитні кошти, зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконує, кредитні кошти не повертає, внаслідок чого виникла заборгованість по договору про споживчий кредит в сумі 18960,00 грн., а саме: 4000 грн. 00 коп. заборгованість по тілу кредиту, 13780 грн. 00 коп. заборгованість по відсотках, 1160 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до змісту ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як слідує із змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як слідує із змісту ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із змісту ст.512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що не виконання відповідачем умов договору про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року в сумі 18960,00 грн., порушило право позивача - фактора на повернення кредитних коштів, та відсотків за користування кредитними коштами, що підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору про споживчий кредит.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо позовних вимог, в задоволенні яких просить відмовити, та в застосуванні при вирішенні даного спору строку позовної давності, який на його думку сплив на момент звернення позивача до суду, оскільки остання будь-яка операція за кредитом була здійснена понад три роки тому, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як слідує із змісту ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19» №540-ІХ від 30.03.2020 Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02 2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №1336 від 15.12.2021, №229 від 23.02.2022, №630 від 27.05.2022, №928 від 19.08.2022, №1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року.

У постанові від 22.09.2022 року по справі №920/724/21 Верховний Суд зазначив про автоматичне продовження строків позовної давності пов`язане саме зі встановленням карантину на всій території України без будь-яких додаткових вимог та умов в аспекті їх продовження в силу закону.

Таким чином, як слідує із змісту зазначених законодавчих актів, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року.

Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хвилин. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу.

Отже, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду, передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Підсумовуючи вищезазначене, перебіг строку позовної давності за Кредитним договором (позики) станом на дату подачі позовної заяви, тобто станом на 14.03.25 не настав, а позиція відповідача не враховує вищезазначених норм, а тому заперечення відповідача не заслуговують на увагу, підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із спливом строку позовної давності відсутні, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та правничу допомогу в сумі 9000,00 грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 року, заявкою про надання юридичної допомоги та №123 від 01.01.2025 року, витягом із акту №1 про надання юридичної допомоги, її вартість, та опис робіт про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 509, 514, 516, 526, 610-612, 625, 629, 638, 639, 1048, 1054, 1077 ЦК України, п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 283, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: 03150, вул.Гедройця Єжи,6, офіс 521, м.Київ, 03150) 18960,00 грн. заборгованості по договору про споживчий кредит №3707014 від 05.12.2021 року,

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: 03150, вул.Гедройця Єжи,6, офіс 521, м.Київ, 03150) 2422 грн. 40 коп. судових витрат понесених позивачем на оплату судового збору.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), жителя АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (, місцезнаходження: 03150, вул.Гедройця Єжи,6, офіс 521, м.Київ, 03150) 9000 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано 30 червня 2025 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА