УХВАЛА

30 червня 2025року

м. Київ

справа № 536/1730/21

провадження № 61-7348ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 вересня 2024 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року у зазначеній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку

на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів

з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Крюківського районного суду м. Кременчука

від 18 вересня 2024 року та постанови Полтавського апеляційного суду

від 30 січня 2025 року, посилаючись на те, що повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції він отримав засобами поштового зв`язку 17 лютого 2025 року. У той же час заявник зазначив, що вчасно подати касаційну скаргу на судові рішення йому заважало відключення електроенергії з 18 березня 2025 року по 03 червня 2025 року.

Зазначені обставини, на переконання заявника, доводять поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження.

За відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржену постанову Полтавський апеляційний суд прийняв - 30 січня 2025 року, відомості про дату складання повного текст вказаної постанови відсутні,

до Єдиного державного реєстру судових рішень надіслано судом 10 лютого 2025 року, забезпечено надання загального доступу 12 лютого 2025 року.

Згідно матеріалів доданих до касаційної скарги вбачається, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав

17 лютого 2025 року.

Касаційну скаргу до Верховного Суду надіслано засобами поштового зв`язку 05 червня 2025 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду

з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація цього права повинна відбуватися із дотриманням порядку

та строків встановлених положеннями процесуального закону. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Посилання в касаційній скарзі на припинення постачання електричної енергії з 18 березня 2025 року по 03 червня 2025 року, не можна визнати поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки ЦПК України визначає початок перебігу строку на касаційне оскарження

з дня вручення йому такого судового рішення.

При цьому судом враховано, що заявником пропущений значний (понад два місяці) строк після отримання 17 лютого 2025 року повного тексту оскарженого судового рішення.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпроголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку

для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення

без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося

у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Крім того, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Зазначені заявником обставини щодо припинення постачання електроенергії не є об`єктивно непереборними та такими, що не залежали від волевиявлення заявника, чи такими, що перешкоджали здійснити

усі необхідні процесуальні дії для своєчасного звернення до суду

з касаційною скаргою.

Верховний Суд у постанові від 08 січня 2025 року у справі № 295/4031/24 (провадження № 61-13846св24) зазначив: «застосування аварійних відключень електроенергії, тривала відсутність електропостачання також не можуть бути обґрунтованими підставами для поновлення строку

на апеляційне оскарження, оскільки заявником не надано жодних доказів

з приводу об`єктивної неможливості направлення скарги в установлений законом строк із цієї підстави».

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа,

яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави

для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними,

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі

пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини Верховний Суд не вважає такими, що можуть оцінюватись

на предмет поважності з мотивів, наведених вище, тому суд дійшов висновку, що заява про поновлення строку на касаційне оскарження

не містить обґрунтування наявності підстав для такого поновлення,

що у відповідності до частини третьої статті 393 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без руху з наданням заявнику строку для подання нового клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із наведенням інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення указаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 18 вересня 2024 року

та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 січня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко