Справа № 482/2130/24
Номер провадження 4-с/482/2/2025
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса Миколаївської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

1) Представник Животовського С.Ю. звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).

У скарзі посилався на те, що заочним рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.12.2024 у справі № 482/2130/24 позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (надалі також Стягувач) до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики було задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 20.12.2022 року в розмірі 6080 (шість тисяч вісімдесят) доларів США, та судовий збір у розмірі 2545,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Котовської Надії Василівни від 23.01.2025 було відкрито виконавче провадження № 76895301 із виконання вказаного рішення суду на підставі виконавчого листа № 482/2130/24, виданого 21.01.2025.

23 січня 2025 р. постановою виконавця у виконавчому провадженні № 76895301 арештовано кошти Боржника .

Того ж дня винесено постанову виконавця у виконавчому провадженні № 76895301 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (копія додається, оригінал у службі), відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника в розмірі 20% до повного погашення заборгованості в розмірі 285106,39грн., які Боржник отримує від Департаменті поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України „Лють» (Код ).

У лютому 2025 року Боржник отримав заробітну плату у розмірі 48693,45 грн., що підтверджується випискою по картці/рахунку № НОМЕР_2 від 25.02.2025

Згідно з абз. 2 п. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Тобто, у лютому 2025 р. таке утримання мало складати не більше 9738,69 грн.

Натомість, 24.02.2025 з рахунку Боржника, призначеного для отримання заробітної плати, було знято 39085,59 грн. з приміткою «стягнення відповідно до виконавчого провадження»

Таким чином, сума у розмірі 29346,90 грн. (різниця 39085,59 грн. - 9738,69 грн.) була неправомірно утримана, зважаючи на те, що виконавець згідно з нормами законодавства мала право на стягнення лише 20% від доходу боржника.

Таким чином, головний державний виконавець Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Котовська Н.В. неправомірно утримала всю заробітну плату ОСОБА_1 , що суперечить вимогам абз. 2 п. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Котовська Н.В., стягнувши суму коштів у розмірі 29346,90 грн., яка є різницею від утриманих 20% із заробітної плати у сумі 48693,45 грн., діяв неправомірно, позбавивши ОСОБА_1 засобів до існування, тобто стягнув більше, ніж дозволено законом 20% від заробітної плати.

2)Посилаючись на вищевикладене просив:

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Котовської Надії Василівни у формі утримання та стягнення грошових коштів у сумі 29346,90 грн. з банківського рахунку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), при вчиненні виконавчих дій по виконавчому провадженню № 76895301.

Зобов`язати головного державного виконавця Новоодеського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) Котовську Надію Василівну усунути вказані порушення (поновити порушені права) шляхом повернення утриманих та стягнутих коштів у сумі 29346,90 грн. на банківський рахунок боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ).

3) ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з`явилися, представник надіслав до суду заяву про розгляд скарги за їх відсутності та підтримання вимог скарги.

4)Державний виконавець подала відзив на скаргу у якій просила у задоволенні скарги відмовити посилаючись на наступне.

У провадженні головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовської Н.В., перебуває виконавче провадження №76895301 з примусового виконання заочного рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.12.2024 у справі № 482/2130/24 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу.

Держаним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Надією Котовською винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2025 року, разом з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на кошти боржника, у тому числі ті, що знаходяться на рахунках у банках, є одним із перших заходів примусового виконання виконавчого документа. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»)

Арешт та списання коштів в сумі 21908,16грн. від 31.01.25 та 39085,59 грн. від 24.02.25 з банківського рахунку боржника відбулося на підставі постанови державного виконавця від 23.01.2025, на момент вчинення виконавчих дій державний виконавець не мав інформації про джерело походження коштів, що надійшли на рахунок боржника. Жодних офіційних повідомлень або підтверджуючих документів від боржника або банку про те, що рахунок є зарплатним, не надходило. Закон не покладає на виконавця обов`язку ідентифікувати джерело походження коштів на рахунках фізичної особи до моменту їх списання.

Лише після списання коштів з банківського рахунку боржника до виконавця надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 від 26.02.25 та заява боржника від 25.02.25 про зняття арешту з рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк» на який він отримує заробітну плату. Державним виконавцем 28.02.25 винесено постанову про зняття арешту з рахунку НОМЕР_4 на який зараховується заробітна плата боржника.

У разі відсутності належних доказів, що кошти на рахунку є саме заробітною платою, обмеження, встановлені для звернення стягнення на доходи, не застосовуються. Тобто, звернення стягнення на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, Є самостійним способом виконання, незалежним від звернення, стягнення на заробітну плату.

Державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 23.01.2025 та направлено на виконання за вих. №20.6/3-606 від 23.01.25 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою : 04075, м. Київ, вул. Максименка Федора,21.

Постановою встановлено здійснювати відрахування із заробітної плати боржника в розмірі 20% від усіх видів доходу боржника до повного погашення заборгованості в розмірі 285106,39грн. (з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору).

Про прийняття до виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника держаного виконавця не повідомляли, кошти на виконання постанови від ДП особливого призначення «ОШБНПУ «Лють» вперше надійшли на депозитний рахунок відділу ДВС 27.02.25 в розмірі 6364,71грн., шо підтверджується звітом про здійснення відрахувань та виплат за лютий 2025, що міститься в матеріалах виконавчого провадження.

У звіті про здійснення відрахувань із заробітної плати боржника зазначено відсоток (частка) стягнення, а саме - 20 %, що становить 6364,71 грн. віз доходу боржника за лютий 2025.

Станом на 17.04.2025 рішення Новоодеського районного суду №482/2130/24 від 21.01.25 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не виконано, залишок заборгованості становить 191956,58 грн.

5)Головний державний виконавець Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовська Н.В., або будь-який інший представник Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання із розгляду скарги не з`явилися.

6)Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами суд встановив наступне.

7) У провадженні головного державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Котовської Н.В., перебуває виконавче провадження №76895301 з примусового виконання заочного рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 18.12.2024 у справі № 482/2130/24 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 6080 доларів США та судових витрат 2545 грн.

8) Держаним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Надією Котовською винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2025 року, разом з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника.

9) На підставі заяви представника боржника від 27.01.2025 року, того ж дня державним виконавцем визначено поточний рахунок фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Разом з тим у заяві від 27.01.2025 року представник боржника не вказував що цей рахунок є рахунком на який зараховується заробітна плата боржника.

10) Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на кошти боржника, у тому числі ті, що знаходяться на рахунках у банках, є одним із перших заходів примусового виконання виконавчого документа. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»)

11) Арешт та списання коштів в сумі 21908,16грн. від 31.01.25 та 39085,59 грн. від 24.02.25 з банківського рахунку боржника відбулося на підставі постанови державного виконавця від 23.01.2025, на момент вчинення виконавчих дій державний виконавець не мав інформації про джерело походження коштів, що надійшли на рахунок боржника. Жодних офіційних повідомлень або підтверджуючих документів від боржника або банку про те, що рахунок є зарплатним, не надходило. Закон не покладає на виконавця обов`язку ідентифікувати джерело походження коштів на рахунках фізичної особи до моменту їх списання.

12) Лише після списання коштів з банківського рахунку боржника до виконавця надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 від 26.02.25 та заява боржника від 25.02.25 про зняття арешту з рахунку НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк» на який він отримує заробітну плату. Державним виконавцем 28.02.25 року винесено постанову про зняття арешту з рахунку НОМЕР_4 на який зараховується заробітна плата боржника.

13) До скарги додано виписку по рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк» згідно якої у лютому 2025 року на це рахунок надійшло 48693,45 грн. цільових та 6046,50 грн. не цільових надходжень, витрати по рахунку за цей період становили 3220 грн. (магазини та інтернет), 12354,89 грн. (перекази) та 39515,97 грн. (інше, з яких 39085,59 грн. відповідно до матеріалів виконавчого провадження - стягнення).

14) Разом з тим згідно звіту про здійснені відрахування та виплати за лютий 2025 року поданого ДП особливого призначення «ОШБНПУ «Лють» до відділу ДВС , ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення та інші виплати 32732,75 грн. , утримано податків 909,19грн., та утримано на виконання рішення суду 6364,71 грн. (20 % стягнення).

15) Суд звертає увагу на те, що офіційна інформація про розмір нарахованого грошового забезпечення та інших виплати надана ДП особливого призначення «ОШБНПУ «Лють» не відповідає інформації що міститься у виписці по рахунку наданій ОСОБА_1 , так надходження на рахунок боржника НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк» становили більшу суму ніж йому нараховано і виплачено грошового забезпечення та інших виплат від ДП особливого призначення «ОШБНПУ «Лють», разом з тим походження цих коштів боржник суду не повідомляє.

Вирішуючи скаргу ОСОБА_1 суд виходить із наступного.

16) Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17) За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

18) Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

19) Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

20) Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

21) Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону № 1404-VIII розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

22) Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

23) Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

24) Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону№ 1404-VIII про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилучені вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

25) Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону № 1404-VIII).

26) Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

27) При цьому частина перша та друга стаття 48 Закону № 1404-VIII чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

28) Законом № 1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (частини восьмої статті 48).

29) У пункті 10 Розділу VIII Інструкції вказується також, що саме після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову.

30) При цьому пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

31) Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

32) Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

33) Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

34) При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

35) Відтак, частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

36) Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

37) Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

38) Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

39) Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

40) Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

41) Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

42) Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом № 1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

43) При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

44) Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

45) Відповідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

46) Частинами другою та третьою статті 70 Закону № 1404-VIII передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

47) З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

48) Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

49) Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

50) Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

51) Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

52) Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

53) Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

54) Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

55) При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

56) Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

57) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 520/4794/20 (провадження № К/9901/18373/20), про оскарження дій державного виконавця з арешту грошових коштів боржника - фізичної особи у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса, дійшов висновку що банк повинен повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунках боржника та повернути постанову про накладення арешту на грошові кошти, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржник, звертаючись до виконавця з заявою про неможливість накладення арешту на кошти на рахунку та/або про зняття арешту, повинен надати підтверджуючі документи.

58) У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 280/3860/20 (провадження № К/9901/32604/20) про оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на грошові кошти боржника - фізичної особи Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, встановивши, що постанова про накладення арешту містить застереження для банку про неможливість накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, дійшов до висновку про законність такої постанови виконавця і переконливих підтверджень про спеціальний режим банківського рахунку виконавцю надано не було, оскільки на зазначений рахунок було перераховано також кошти, що не були заробітною платою позивачки.

59) Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20, вказувала, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

60) Саме такий випадок і мав місце у виконавчому провадженні №76895301, скаргу у межах якого розглядає суд, постанова про арешт коштів боржника містить застереження для банку про неможливість накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, однак цю постанову банком було виконано.

61) Так АТ КБ "Приватбанк" на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_4 виконало, зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

62) Крім того сам боржник, будучи належним чином повідомленим про відкрите виконавче провадження (його представником 27.01.2025 року подано заяву про поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій) не повідомив державного виконавця про режим цього рахунку, декларацію про доходи та майно боржника не подав, чим не сприяв з`ясуванню державним виконавцем режиму вищевказаного рахунку.

63) Хоча після повідомлення боржником державного виконавця про те, що на вказаний рахунок надходить його заробітна плата, останній 28.02.2025 року зняв арешт із рахунку мотивуючи цю дію тим що на рахунок НОМЕР_4 використовується за рахування заробітної плати , це не спростовує встановлених судом обставин які вказують на те, що на цей рахунок надходили і не цільові кошти, а також не спростовує правомірності дій державного виконавця в умовах що склалися (відсутність у державного виконавця на час вчинення виконавчих дій будь-яких доказів, що кошти на рахунку є саме заробітною платою).

64) Таким чином суд не вбачає в діях державного виконавця порушень в межах поданої скарги.

65) Крім того стягнуті кошти вже перераховані стягувачу, а частина цих коштів перерахована на погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, що підтверджується відповідними розпорядженнями державного виконавця.

66) Виконавче провадження не завершено, підлягає стягненню залишок боргу, який станом на 16.04.2025 року становив 191956,58 грн.

67) Разом з тим з досліджених судом доказів вбачається, що із коштів які є заробітною платою боржника вочевидь стягнено суму більшу ніж мало бути стягнуто (20%) за відповідний період (лютий 2025 року).

68) Ситуація що склалася не дає передбаченої законом можливості державному виконавцю усунути вказані порушення (поновити порушені права) шляхом повернення боржнику надміру утриманих та стягнутих коштів які є заробітною платою боржника за наслідками розгляду судом скарги на дії державного виконавця.

69) З огляду на вищевказане у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги поданої представником ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)- відмовити.

Ухвала набирає законної сили після підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко