Справа № 172/356/24
Провадження № 2/172/144/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г.

за участю секретаря судового засідання Глушко О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про зміну черговості одержання права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки вказує, що у 2001 році позивачка познайомилася зі ОСОБА_6 , з яким у неї склалися гарні стосунки і вони вирішили проживати разом однією сім`єю як подружжя. З цього часу вони почали виконувати права та обов`язки подружжя, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. Шлюб між ними не було зареєстровано, мали спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 співмешканець позивачки помер. Позивачка вважає, що з 2002 року вони зі ОСОБА_6 жили однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом робили ремонт в будинку, в якому проживали, сплачували комунальні платежі, купували разом меблі, різне домогосподарське приладдя, обробляли земельну ділянку, піклувалися та підтримували один одного як морально, так і фізично, мали взаємні права. Крім цього, за останні роки позивачка надавала ОСОБА_6 допомогу, опікувалася ним, забезпечувала його потреби, матеріально його забезпечувала, піклувалася про стан його здоров`я у зв`язку з тим, що він за життя страждав на хворобу пов`язану з психічним станом, а також за загальним станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. Позивачка купувала ліки, продукти харчування, прибирала в будинку, прала одяг, готувала їжу, здійснювала гігієнічні процедури, купувала товари для забезпечення життєдіяльності ОСОБА_6 , оплачувала комунальні платежі за місцем спільного проживання зі спадкодавцем. Весь вказаний час вони проживали у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_6 заповіт не складав. Похованням ОСОБА_6 займалася позивачка. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, зокрема, на грошові вклади та земельні ділянки, які належали померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 105408 від 03.03.2004 року (земельна ділянка площею 4,6162 га, кадастровий номер :01:008:0011, свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2020 року (1/3 частина земельної ділянки площею 4,5947, кадастровий номер :02:002:0106), свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.07.2020 року (1/3 частина земельної ділянки площею 4,5947, кадастровий номер :01:008:0015). Спільний син позивачки та ОСОБА_6 ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи бойове завдання відсічі і стримування збройної агресії рф в м. Ізюм Харківської області. Спадкоємцями другої черги за законом є відповідачі у справі брат і сестра померлого. після смерті ОСОБА_6 позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про отримання спадщини, однак постановою від 18.07.2023 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, так як не вирішено питання про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки та ОСОБА_6 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для включення в коло спадкоємців та визначення належної позивачці частки в спадковому майні. В зареєстрованих шлюбних стосунках за вказаний період ні позивачка, ні ОСОБА_6 не перебували. Просить суд змінити черговість спадкування після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та надати ОСОБА_1 право на спадкування разом зі спадкоємцями другої черги.

Ухвалою від 11.03.2024 року провадження відкрито та постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На виконання ухвали суду про витребування доказів від 07.05.2024 року Васильківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області надала копію належним чином завіреної спадкової справи № 89/2023, заведеної після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та витяг (інформацію) про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкоємців після його смерті.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідачка-1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Крім цього, представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказує, що викладені позивачкою фактичні обставини справи частково не відповідають дійсності, так як позивачка дійсно проживала зі ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , але з 2001 по 2014 роки. Після цього ОСОБА_6 до моменту смерті проживав один, про що свідчить довідка подана нотаріусу під час заведення спадкової справи. позивачка ж проживала в АДРЕСА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з іншим чоловіком. Таким чином, у даному випадку ОСОБА_1 не набула право на спадкування як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки не проживала зі спадкоємцем однією сім`єю не менше як на п`ять років до часу відкриття спадщини. У зв`язку з чим, взагалі не може бути мови про зміну черговості одержання права на спадкування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що її дитина та дитина позивачки ходили в один клас. ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя. Позивачка спочатку проживала в с. Григорівка зі ОСОБА_9 , з яким вели господарство велике. Заготовлювали удвох корма, сіно. ОСОБА_10 тримав пасіку у селі Пришиб. У них був спільний син ОСОБА_11 , який загинув. Вони придбали будинок у селі Григорівка і жили на два господарства. Вона знає про хворобу ОСОБА_12 , так як навчалася з ним у початкових класах і з 3 класу він навчався в інтернаті. Себе обслуговувати фізично він міг, але був не повністю грамотний.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що з позивачкою друзі з дитинства, відповідачів не знає. Позивачка зі ОСОБА_9 вели спільне господарство, у них була пасіка, телиця. Цим займався ОСОБА_10 , але всі кошти віддавав позивачці. Знала, що ОСОБА_14 навчався у школі-інтернаті. Він не міг купувати щось у магазинах, так як не міг правильно розрахувати гроші. Були проблеми в основному соматичні. Жили вони разом, коли приїздила у 2023 році в с. Григорівка і він там був завжди. Обслуговував себе сам.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що позивачка це її кума, знайомі з 2014 року. Зі ОСОБА_9 позивачка жила разом до його смерті у 2023 році. Вони вели спільне господарство, у всьому ОСОБА_1 йому допомагала в частині документів і покупок. З приводу психічних розладів їй не відомо нічого. Він сам себе обслуговував. Видимих ознак психічних розладів не помічала.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що позивачка це цивільна дружина племінника ОСОБА_12 . У них був син. ОСОБА_10 закінчив школу-інтернат через те, що був не слухняний. З початку 2000-х років вони почали жити разом у селі Пришиб, а потім він купив будинок в с. Григорівка і їздив до неї кожен день велосипедом. Бачив це, бо він проїжджав повз його дім. Був працьовитий. Міг сам крити хати, пасіку тримав, а до цього і свині були, і велика рогата худоба. Фізично ОСОБА_14 обслуговував себе сам.

Допитана свідок ОСОБА_17 пояснила, що позивачка її сусідка, відносини нормальні. ОСОБА_1 жила зі ОСОБА_9 . Вони тримали разом господарство, грошима розпоряджалася ОСОБА_1 , а ОСОБА_10 допомагав, проживали у с. Пришиб. Один час тримали магазин в селі, де торгувала ОСОБА_18 . ОСОБА_10 постійно вживав таблетки від соматичних хвороб. Також вони жили у Григорівці. ОСОБА_18 забрала хвору бабусю і доглядала там, а ОСОБА_10 приїздив до них. Переїхала у Григорівку, щоб сину було ближче до школи та училища. За станом здоров`я ОСОБА_10 міг себе обслуговувати.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що він цивільний чоловік відповідачки ОСОБА_3 з 2014 року позивачка не проживала з померлим. Бачив його часто і щодо жінки ОСОБА_20 вні нічого не казав. У 2010 році він приїхав до с. Пришиб. Відомо, що з 2010 по 2014 роки ОСОБА_1 проживала зі ОСОБА_9 . У 2014 році побачив біля його двору трактор до причепа якого вантажили речі. Запитав і ОСОБА_10 сказав, що від нього пішла жінка. Після цього бачив його часто в селі Пришиб, але нічого з приводу сім`ї не казав. Чи їздив він у Григорівку до жінки не відомо. Син проживав з батьком. З 2014 року він спів мешкає зі ОСОБА_3 і мають трьох дітей.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 в с. Пришиб Синельниківського району Дніпропетровської області.

З акту, складеного комісією Дебальцівського старостинського округу від 22.06.2023 року та сусідів жителів с. Пришиб Синельниківського району Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживала (за місцем її реєстрації) разом із співмешканцем ОСОБА_6 (помер у 2023 році) однією сім`єю як чоловік та жінка, мали спільний сімейний бюджет та вели спільне господарство до дня його смерті.

Відповідно до довідки КП «Васильківська ЦРЛ» Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 25.12.2023 року ОСОБА_6 , 1979 р.н., що проживав в с. Пришиб Синельниківського району Дніпропетровської області раніше перебував на обліку лікаря-психіатра лікувального закладу з діагнозом: Легка розумова відсталість.

Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» на картку ОСОБА_1 були здійснені грошові перекази 20.04.2022, 20.05.2022, 03.01.2023, 31.01.2023, 01.02.2023 року, відправник: ОСОБА_6 .

З копії спадкової справи № 89/2023, наданої Васильківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його рідні брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_3 . Окрім цих осіб, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 , якій нотаріус постановою від 18.07.2023 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій, так як не вирішено питання про встановлення факту проживання однією сім`єю позивачки та ОСОБА_6 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу для включення в коло спадкоємців та визначення належної позивачці частки в спадковому майні.

У спадковій справі є довідка, видана Дебальцівським старостинським округом 28.03.2023 року, відповідно до якої згідно із записом в господарській книзі № 15 ОСОБА_6 , 1979 р.н. дійсно був зареєстрований на день своєї смерті в АДРЕСА_2 та мав склад сім`ї: до смерті і на день смерті померлий проживав один.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно зі змістом указаної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Такий правовий висновок зробив Верховний суд у своїй постанові від 01.03.2021 року у справі № 233/5990/18 і який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частина друга статті 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є процесуальним обов`язком, передбаченим змістом статей 12, 81 ЦПК України. Суд зазначає, що доводи позивачки про те, що вона тривалий час опікувалася спадкодавцем в силу його хвороби психічного характеру та загального стану здоров`я, не може бути достатньою обставиною для зміни черговості спадкування в розумінні частини другої статті 1259 ЦК України, оскільки позивачкою не доведено належними та достатніми доказами, що ОСОБА_6 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво перебував у безпорадному стані і що вона протягом тривалого часу опікувалася ним та матеріально забезпечувала у зв`язку з цим.

Суд зазначає, що фактично під час розгляду справи були встановлені обставини, що стосуються проживання позивачки та ОСОБА_12 однією сім`єю, однак вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки ОСОБА_1 не заявляє.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав наведених вище.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1259 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2025 року.

Суддя І.Г. Битяк