Провадження № 2/522/2936/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про надання строку на примирення сторонам у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_3 подав до суду заяву про надання сторонам строку на примирення. В обгрунтування заяви указує, що у сторін є троє спільних дітей. Вважає, що діти повинні проживати разом з обома батьками та вважає, що їхні відносини з дружиною можливо зберегти.

Відтак, просить вжити заходів щодо примирення подружжя та надати сторонам строк для примирення тривалістю п`ять місяців.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Дробінова І. В., через підсистему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника, зазначила, що проти розірвання шляюбу не заперечує, шлюб між ними фактично припинений, сторони тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, а вона проживає за межами території України.

Дослідивши заяву про надання строку на примирення та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, наявність наміру для примирення лише в одного з подружжя без згоди на це іншого з подружжя не є правовою підставою для надання строку для примирення. При цьому надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, що узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

Примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Зазначений вище правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Провадження у справі відкрито 24.11.2024, однак станом на дату постановлення вказаної ухвали примирення між сторонами не відбулося. Позивачем будь-яких доказів щодо вчинення ним дій для примирення з відповідачем не надано.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач вважає шлюб фактично припиненим, а збереження шлюбу неможливим, суд дійшов висновку, що надання подружжю строку для примирення буде суперечити закону та моральним засадам суспільства.

За вказаних обставин суд не вбачає підстав для застосування ст. 111 Сімейного Кодексу України та надання сторонам строку для примирення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 268, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання подружжю строку для примирення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА