БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1035/25
Провадження № 2/497/829/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Мунтянової В.Р.

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даною заявою та просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності, на земельну частку (пай) в землях, які перебували у колективній власності КСП «Криничне», на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах, (сертифікат № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий на ім`я ОСОБА_2 ), як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв, але не оформив спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позову, позивач ОСОБА_1 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий Болградською районною державною адміністрацією), на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, яку прийняли спадкоємці першої черги за законом: чоловік померлої ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 . Кожний з них успадкував по 1/2 частині вище названої земельної частки (паю), проте нотаріально факт прийняття спадщини не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину права на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га, яку він прийняв, але не оформив після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв спадкоємець першої черги за законом - рідний син померлого - ОСОБА_3 , у зв`язку з чим йому стало належати право на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий Болградською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 ). Нотаріально факт прийняття спадщини ОСОБА_3 не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий Болградською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 ), яку прийняла позивач, спадкоємець першої черги за законом рідна дочка померлого ОСОБА_1 .

Нотаріально факт прийняття спадщини позивач оформити не може у зв`язку з відсутністю у неї, позивача, оригіналу вище названого сертифікату на право на земельну частку (пай) у розмірі 2,61 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» в с. Криничне Болградського району Одеської області, на ім`я померлої ОСОБА_2 , (вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений).

Позивач ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б., однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

Таким чином вона, позивач, не може зареєструвати своє право власності, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька.

Зазначене стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 27.05.2025 року об 11:00 годині (а.с.30), про що були повідомлені сторони по справі (а.с.31).

Цією ухвалою суд також витребував у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. копію спадкової справи щодо ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (№204/2023) та яка надійшла до суду 08.05.2025 року.

У підготовче засідання 27.05.2025 року:

- позивач не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.31). На адресу суду надіслала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність (а.с.58);

- відповідач не прибув, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.31). Надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи у його відсутність з підтриманням позовних вимог в повному обсязі (а.с.57)

Ухвалою суду від 27.05.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 25.06.2025 о 08 00 годині. Цією ж ухвалою витребувано з Одеського державного нотаріального архіву копію спадкової щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.с.54-56).

В судове засідання 25.06.2025 року

- позивач до суду не прибула, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити в повному обсязі (а.с.96);

- відповідач до суду не прибув, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність з підтриманням позовних вимог в повному обсязі (а.с.57).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини, а саме між сторонами виник спір із правовідносин, що виникають зі спадкових прав.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2021 року (а.с.9).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий Болградською районною державною адміністрацією)розташованої на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.17-19).

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_3 , шляхом вступу в управління спадковим майном, які були постійно зареєстровані разом зі спадкодавцем в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №74 від 08.04.2025 року (а.с.20).

А відтак, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є:

- чоловік ОСОБА_4 , шлюбні відносини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громади про державну реєстрацію шлюбу, який був укладений 31 жовтня 1971 року виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 38 (а.с.12)

- син ОСОБА_3 підтверджуються свідоцтвом про народження сина ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданим 30.01.1974 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 4 (а.с.13)

За результатами вивченням копії спадкової справи №660/07, заведеної 30.05.2004 року нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.80-95) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася 07.12.2007 року мати спадкодавця - ОСОБА_5 , 1928 року народження (а.с.83), яка на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 02.10.2007 року отримала додатковий строк для прийняття спадщини строком три місяці (а.с.86).

07.11.2007 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 5577 державним нотаріусом Станєвою В.Б. на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314 виданого Болградською райдержадміністрацією 18 травня 1998 року) в рівних частках кожному ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.89).

11 грудня 2008 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 , чоловік спадкодавця ОСОБА_2 та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 8468 державним нотаріусом Станєвою В.Б., яке складається з 1/3 частки сертифікату на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД №0296314 виданий Болградською райдержадміністрацією 18 травня 1998 року) (а.с.92).

А відтак, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадщину прийняли спадкоємці за законом:

- чоловік померлої ОСОБА_4 ,

- син ОСОБА_3 ,

- мати ОСОБА_5 .

Які успадкували кожен по 1/3 частки на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 12.04.2012 року (а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило право на 1/3 частку на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314 виданого Болградською райдержадміністрацією 18 травня 1998 року) розташованої на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.12.2008 року (а.с.94).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 30.01.1974 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису № 4 (а.с.13), який був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті, що підтверджується довідкою Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №57 від 28.03.2025 року(а.с.22).

Згідно довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №58 від 28.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.23).

А відтак, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , шляхом проживання і реєстрації разом зі спадкодавцем набув право на 1/3 частку на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314 виданий Болградською райдержадміністрацією 18 травня 1998 року) належну спадкодавцю ОСОБА_4 та останній отримав право на 2/3 (1/3+1/3) частки зазначеної земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 11.01.2017 року (а.с.11).

Після його смерті відкрилася спадщина 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових га (сертифікат серії ОД № 0296314, реєстраційний номер 945, виданий Болградською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 ), яку прийняв позивач, спадкоємець першої черги за законом - рідна донька померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , родинні зв`язки між якими підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 22.09.1993 року Ганнівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області на підставі актового запису № 11 (а.с.14).

Згідно довідки Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області №73 від 08.04.2025 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований та постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.25).

Позивач ОСОБА_6 05.04.2012 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.15).

За результатами вивчення копії спадкової справи №66/2025, заведеної 22.04.2025 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулася 22.04.2025 року через свого представника за довіреністю ОСОБА_9 рідна донька спадкодавця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , інші спадкоємці відсутні. Окрім цього позивач оформила свідоцтво про право на спадщину на земельну частку пай , яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» розміром 2,61 га, що належала ОСОБА_10 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії ОД №0296799 виданого 10.12.1988 року (а.с.55)

Нотаріально факт прийняття спадщини позивач оформити не може у зв`язку з відсутністю у неї, позивача, оригіналу вище названого сертифікату на право на земельну частку (пай) у розмірі 2,61 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Криничне» в с. Криничне Болградського району Одеської області, на ім`я померлої ОСОБА_2 , вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений.

Позивач ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б., однак останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно після смерті батька ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).

За інформацією відділу №3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області від 20.03.2025 року, вбачається що згідно наявних у відділі №3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_2 земельних ділянок на земельну частку (пай) на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області не зареєстровано(а.с.16).

Згідно наявних у відділі №3 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру в Одеській області Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ОСОБА_2 , с.Криничне, зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 029314, розміром 2,61 умовних кадастрових гшектарів, реєстраційний номер 945, на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області,; видача дублікатів сертифікатів неможлива у зв`язку із відсутністю у відділі бланків(а.с.17-18).

З районної газети «Дружба» від 22.02.2025 року №8, вбачається, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД №0296314 за реєстраційним номером 945, виданий 20.11.1998 року Болградської РДА Одеської області на ім`я ОСОБА_2 , вважається недійсним. Земельна частка (пай) розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах розташована на адміністративній території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області (а.с.17-18).

Суд звертає увагу, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0296314 за реєстраційним номером 945, виданий 20.11.1998 року Болградською РДА Одеської області на ім`я ОСОБА_2 (а.с.87) знаходиться в спадковій справі №660/07, заведеній 30.05.2004 року нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної конториСтанєвою В.Б. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (а.80-95), в якій були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.с.89), ОСОБА_4 (а.с.94), кожному на 1/3 частку права земельну частку (пай) серії ОД №0296314 в розмірі 2.62 в умовних кадастрових гектарах.

Щодо можливості успадкувати право на земельну частку (пай) суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-VІ (надалі Закон) визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Статтею 1 Закону визначено коло осіб, які мають право на земельну частку (пай), а саме:

- колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

- громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом…

Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Частиною другою цієї статті визначено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 3 Закону визначає підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв)

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктами 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Приймаючи рішення суд враховує правову позицію Верховного Суду від 06.09.2021 року № 562/3535/18 де зазначено, що: «Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Суд також приймає до уваги правові висновки викладені Верховним Судом з цього питання у постановах від 02 березня 2020 року у справі № 573/813/19-ц (провадження № 61-1543св20), від 13 травня 2020 року у справі № 627/66/17 (провадження № 61-42431св18), від 20 травня 2020 року у справі № 384/642/17 (провадження № 61-37931св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 530/311/19 (провадження № 61-18113св19), від 22 жовтня 2020 року у справі № 149/2978/18 (провадження № 61-4932св19), від 16 грудня 2020 року у справі № 637/672/19-ц (провадження № 61-553св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 609/1117/18 (провадження № 61-5685св19).

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_2 , будучи членом КСП «Криничне», мала право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ОД № 0296314, зареєстрований 18 травня 1998 року за реєстраційним № 945, який підтверджує належність ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Криничне» Болградського району Одеської області, розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Таким чином, право позивача за земельну частку (пай) знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи, адже позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняв спадщину шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном померлої, до якої також входить право на земельну частку (пай).

Враховуючи, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) та у спадкодавця відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифікат на право на земельну частку (пай), суд, керуючись ст. 16 ЦК України, дійшов висновку, що право позивача ОСОБА_1 підлягає захисту в судовому порядку шляхом встановлення факту прийняття спадщини та визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

А відтак, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину і успадкувала право на 2/3 частки на земельну частки (пай) в землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Криничне» с. Криничне Болградського району Одеської області в розмірі 2.61 умовних кадастрових гектарах, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 (1/3 частка) та прийняв спадщину але не оформив після смерті ОСОБА_4 (1/3 частка).

Правовідносини з приводу спадщини регулюються відповідними нормами ЦК України.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Разом з цим право позивача ОСОБА_1 порушено, оскільки вона позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє всіма необхідними законними підставами для цього, оскільки за час свого життя батько ОСОБА_11 не оформив належним чином своє право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 2,1 умовних кадастрових гектара, що розташована у селі Криничне, Болградського району, Одеської області.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про визнання за нею права в порядку спадкування на земельні частки (паї) є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 не вірно визначила розмір спадкової маси, яка належала спадкодавцю.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 12.04.2012 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на 2/3 частини на земельну частку (пай) в землях, які перебували у колективній власності КСП «Криничне», на території Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області, розміром 2,61 в умовних кадастрових гектарах, (сертифікат серії ОД №0296314, реєстраційний номер 945, виданий на ім`я ОСОБА_2 ), як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 (1/3 частина) та ОСОБА_4 (1/3 частина).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева