Справа № 303/2501/25
2/303/842/25

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

представника позивача Данько О.О

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 до Мукачівської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток співвласників та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток співвласників та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно проживав у АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_5 21 березня 2006 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2005 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради згідно з рішенням від 23.12.2005 № 307, дана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 без визначення розміру часток співвласників.

13 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бугар Наталією Йожефівною відкрито спадкову справу відносно майна померлого.

04 квітня 2024 року ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бугар Н.Й. із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом ( на обов`язкову долю у спадщині) чи заповітом до майна померлого чоловіка та не заперечувала, щоб спадкове майно було оформлене на ім`я її онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Батько позивача ОСОБА_6 у зазначеній квартирі не проживає з 2000 року та місцезнаходження його невідоме.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2011 року ОСОБА_6 визнаний безвісно відсутнім з квітня 2000 року.

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 12.04.2011 року № 95 ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Вихованням позивача займалися його дід та баба, що обумовили тісні родинні стосунки між онуком та покійним, а також його дружиною та стало причиною складання заповіту на користь онука і відмовою ОСОБА_4 прийняти обов`язкову долю у спадщини до майна померлого чоловіка на користь позивача.

25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку у праві власності квартири АДРЕСА_2 .

З поданих нотаріусу документів, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2005 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради згідно рішення № 307 від 23.12.2005 року, право власності на зазначену квартиру належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , однак розмір частки співвласників квартири не визначений.

З цієї підстави 25.11.2024 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бугар Наталією Йожефівною винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлого.

Таким чином, єдиною підставою, що унеможливлює прийняття спадщини позивачем за заповітом є перебування спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_2 у спільній сумісній власності без виділення розміру часток співвласників. При цьому, з урахуванням наведених вище обставин у позасудовому порядку неможливо визначити частки кожного із співвласників у спільному сумісному майні. Проте спору про розмір часток, а разом з цим спору про поділ домоволодіння в натурі немає.

У зв`язку з цим, просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задоволити.

Представник відповідача Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином. 06.05.2025 року представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі представника.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 від 22.05.1993 року батьками такого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.9).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2011 року у справі № 2-о-88/11, ОСОБА_6 (батько позивача) визнаний безвісно відсутнім з квітня 2000 року (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 12.04.2011 року № 95 ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 13.10.2023 року (а.с. 14).

За життя ОСОБА_5 21 березня 2006 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів онуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

25 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 (одну третю) частку у праві власності квартири АДРЕСА_2 . Однак, 25.11.2024 приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Бугар Наталією Йожефівною винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого (а.с.15-16).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 23.12.2005 року виконавчим комітетом Мукачівської міської ради згідно з рішенням від 23.12.2005 № 307, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (баба позивача) та ОСОБА_6 (батько позивача) без визначення розміру часток співвласників (а.с. 17-18).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як на обґрунтування позовних вимог у цій справі представник позивача посилається, зокрема, на те, що відсутність визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно позбавляє його можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, що підтверджується відповідною відмовою у вчиненні нотаріальних дій. Таким чином, позивач звернувся до суду із метою захисту свого спадкового права.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Суд звертає увагу на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України.

У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Отже на момент ухвалення рішення ОСОБА_5 вже помер, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, ОСОБА_6 рішенням суду від 25.03.2011 року визнаний безвісно відсутнім, що свідчить про неможливість визначення права власності на 1/3 частку спірного нерухомого майна за померлими особами.

Також встановлено, що ОСОБА_4 відмовилась від прийняття обов`язкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті чоловіка на користь позивача.

Відтак, спору про розмір часток немає.

Тому, враховуючи вищевказане позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності не нерухоме майно.

Нормами ч. 1, ч. 2 ст. 355ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності, при цьому майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

За правилами ст. 1226 ЦК України частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

За таких обставин, розмір частки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на вищезазначене майно становить по 1/3 частині.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за заповітом за померлим дідусем ОСОБА_6 . Також осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, про позовні вимоги позивача про визнання права власності слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 18, 76-77, 81, 141, 200, 247, 274-279, 263-265, 268, 354-355ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 про визначення часток співвласників та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: Мукачівська міська рада, м.Мукачево, площа Духновича,2.

Треті особи: ОСОБА_3 , АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 , АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 26 червня 2025 року.

Головуюча О.В.Гутій