Справа № 490/3973/25
н/п 2-о/490/192/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., представниці заявника Миколаївської міської ради - Захаренкової А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за заявою Миколаївської міської ради, заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява Миколаївської міської ради, заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та складається з нерухомого майна однокімнатної квартири спільного заселення загальною площею 29,9 кв.м. житловою площею 17,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою та передачу її у власність Миколаївській міській територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

В обґрунтування вимог в заяві вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживали за адресою: АДРЕСА_1 . За життя у власності померлих на праві спільної сумісної власності знаходилась однокімнатна квартира АДРЕСА_2 . З моменту смерті останнього співласника ОСОБА_2 , ніхто із спадкоємців за законом та за заповітом не прийняв спадщину.

З моменту смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пройшло більше одного року, але жодних дій з боку спадкоємців щодо прийняття спадщини не вчинялось. Тому, вважають, що квартира АДРЕСА_2 , яка належала померлим є відумерлою спадщиною, та має бути передана Миколаївській міській територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

23.05.2025 року матеріали справи передані на розгляд судді.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 27 травня 2025 року прийнято вищезазначену заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, а також витребувано у Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області копії спадкових справ після смерті ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (якщо такі заводились). Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представниця заявника Миколаївської міської ради в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі з підстав наведених в ній та просила задовольнити.

Заінтересована особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, про наявність поважних причин, які перешкоджають явці в судове засідання суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується листом про надання інформації від Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.04.2025 №107/23.22-23.

Право спільної часткової власності власності (по 1/2 частині) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.2008 року та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.04.2025 № 420995604.

Згідно інформації, викладеної у листі Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.04.2025 №19852/40.01/25-2, вищезазначена квартира належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частини у кожного на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 лютого 2008 року.

Згідно копії технічного паспорту на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 , квартира спільного заселення розташована на 1 поверсі 1 поверхового будинку та скаладається з 1 кімнат загальною площею 29,9 кв.м. житловою площею 17,4 кв.м, з яких: кімната 17.4 кв.м., коридор - 2.6 кв.м. кухня - 3.9 кв.м. та записана у реєстрі у книзі за №140/ж.

Згідно листа Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 19.06.2025 року №560/01-16 вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 , станом на 18.06.2025 року не заводились.

Відповідно до частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно частин першої та другої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Тобто особи, які у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відсутні.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, вказані положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафiв.

У рішенні «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 (п.53), Європейський Суд з прав людини наголошує, що правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес». Позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. При визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (вказане випливає зі змісту рішень у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року).

Відповідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Сільські,селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування,що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) вказано, що: «спадщина набуває статусу відумерлої саме після набуття чинності рішенням суду про визнання її такою, а право власності на зазначене майно набувається у територіальної громади з моменту реєстрації цього права за громадою. При цьому слід зауважити, що якщо спадкоємці повинні заявити про прийняття спадщини у строк шість місяців із часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України), то територіальна громада зобов`язана подати заяву про визнання спадщини відумерлою лише після спливу одного року із часу відкриття спадщини (частина друга статті 1277 ЦК України).

Орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Зазначене надає підстави місцевій раді звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовом в порядку позовного провадження на захист свого інтересу.

Згідно статті 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, спадщина після померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та померлого та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ніким не прийнята, до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався та спадкові справи не заводилися.

Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи положення частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи відсутність спадкоємців за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також враховуючи, що з часу відкриття спадщини минуло понад один рік, суд приходить до висновку, що вимоги Миколаївської міської ради про визнання спадщини відумерлою підлягають задоволенню.

Згідно пункту 15-1 частини першої статті 5 Законом України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи місцевого самоврядування за подання заяви про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись статтями 12, 81, 258, 259, 263-265, 293, 338, 352-354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) заінтересована особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 14/6, )про визнання спадщини відумерлою, задовольнити.

Визнати спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_2 , яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відумерлою.

Передати відумерлу спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , Миколаївській міській територіальній громаді міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради (Код , місце знаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Саламатін