Справа № 617/19/22
Номер провадження 2/948/28/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.,

за участю: секретаря Ткач Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Євглевського В.О., Король В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області, про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

у с т а н о в и в :

у січні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Вовчанського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, у якій просив стягнути з відповідачів на його користь борг за розпискою (договором позики) від 01.02.2019 в сумі 471 580,00 грн та судові витрати в розмірі 4715,80 грн, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до розписки (договору позики) від 01.02.2019 позичив у нього гроші в сумі 471 580,00 грн готівкою, що на момент укладення цього договору за офіційним курсом продажу доларів США НБУ є еквівалентом 17 000 доларів США. Зазначену суму померлий зобов`язувався повернути повністю в строк до 01.02.2020. Натомість грошові кошти позивачу до цього часу не повернуті. Спадкоємцями померлого боржника є його батько ОСОБА_5 та дочка - ОСОБА_4 , які прийняли спадщину. Позивач стверджує, що спадкоємці боржника успадкували його майно та боргові зобов`язання, а він у шестимісячний строк, 12.10.2021, направив заяву про повернення боргу спадкоємцями у Вовчанську державну нотаріальну контору Харківської області та 25.11.2021 отримав відповідь про повідомлення спадкоємців про наявність заборгованості належним чином (а.с. 1-4 т.1).

Ухвалою від 10.01.2022 Вовчанський районний суд Харківської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 51 т.1).

20.01.2022 відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що про існування договору позики вона не знала, підпис на розписці не належить ОСОБА_6 , розписка не є договором позики, в розписці відсутня відмітка про отримання коштів та не зазначено про обов`язок ОСОБА_6 повернути грошові кошти. Також зазначає, що припис дружини позивача у розписці міститься після тексту договору і там не зазначено, що то за кошти були. Крім того, дружина позивача та позивач є особами, що пов`язані інтересами. Після 01.02.2019 позивач не звертався письмово до ОСОБА_6 з вимогою повернення боргу, не звертався до суду з відповідним позовом. Оцінка не може бути достовірним доказом ринкової вартості об`єкту нерухомості. Відповідач 1 нотаріально відмовився від спадщини, про що є відомості у спадковій справі (а.с. 55-56 т.1).

Ухвалою від 08.02.2022 суд витребував у державного нотаріуса Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи щодо спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.73 т.1).

У листопаді 2022 року на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 зазначена цивільна справа надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області за територіальною підсудністю та автоматизованим розподілом судової справи між суддями визначена для розгляду судді Косик С.М. (а.с. 83 т.1).

Ухвалою від 30.11.2022 Машівський районний суд Полтавської області прийняв справу до свого провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 84 т.1).

Ухвалою від 27.02.2023 суд задовольнив клопотання представника позивача адвоката Бульбах Н.М. Уточнив ім`я відповідачки ОСОБА_4 та вирішив уважати відповідачкою ОСОБА_3 . У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 та її представника Євглевського В.О. про залишення позовної заяви без руху відмовив. Прийняв відмову представника позивача - адвоката Бульбах Н.М., від позовних вимог до ОСОБА_5 . Закрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Залучив Вовчанську державну нотаріальну контору Харківської області до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 122-123 т.1).

03.04.2023 представниця позивача адвокат Бульбах Н.М., подала до суду письмові пояснення, в яких просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, а також зазначила, що не погоджується із наведеними відповідачкою обставинами, що викладені у відзиві на позовну заяву. ОСОБА_3 є спадкоємицею майнових прав та обов`язків померлого ОСОБА_6 , стороною укладення договору чи його свідком не була. Існування договорів позики з іншими позикодавцями не спростовує факт укладення договору позики між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Позивач надав суду належним чином завірену копію договору позики від 01.02.2019 і не зобов`язаний доводити іншими доказами достовірність підпису чи відповідність почерку позичальника. Боргова розписка написана власноручно позичальником, а тому підтверджує факт укладення договору позики та не потребує підпису позикодавця. Розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Посилання позичальника в договорі на те, що в разі форс-мажорних обставин заставою являється будівля по АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності, не свідчить про заставу в розумінні ст. 572 ЦК України, а вказує на те, що позичальник гарантує повернення боргу та підтверджує свою платоспроможність наявністю у нього нерухомості. Застава нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості підлягає державній реєстрації у випадку та в порядку, встановленому законом. Відповідач піддає сумнівам надану як доказ оцінку майна, але жодних доказів та спростувань до суду не надано. Позивач ОСОБА_2 та позичальник ОСОБА_6 за життя останнього перебували в дружніх відносинах, а тому на момент укладення договору позики довіряли один одному. Не отримавши 01.02.2020 від ОСОБА_6 позичену ним суму грошових коштів, ОСОБА_2 намагався вирішити це питання в досудовому порядку, а звернення до суду було крайньою мірою, яка обмежена трирічним строком позовної давності. Оскільки ОСОБА_5 відмовився від спадщини, то і зобов`язань перед кредитором він не має, а тому позивач підтримує позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 та відмовляється від вимог до відповідача ОСОБА_5 (а.с. 132-135 т.1).

Ухвалою від 03.04.2023 суд приєднав до матеріалів справи письмові пояснення представника позивача. Витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Закрив підготовче провадження. Призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 138 т.1).

Ухвалою від 31.10.2023 суд повторно витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 175 т.1).

Згідно ухвали від 25.07.2024 та 01.11.2024 суд повторно витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_6 (а.с.234 т.1, а.с.3 т.2).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, покликаючись на те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя, а саме 01.02.2019 року позичив у позивача ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 471 580,00 грн, зазначену суму ОСОБА_6 зобов`язувався повернути до 01.02.2020 року, про що останнім було надано розписку. Оскільки грошові кошти ОСОБА_6 не повернув, позивач прохає суд стягнути грошові кошти у вказаному розмірі зі спадкоємиці померлого боржника відповідачки ОСОБА_3 , яка в установлений законом строк прийняла спадщину до майна померлого ОСОБА_6 . Наявність боргової розписки в оригіналі підтверджує право вимоги позивача на вказані кошти. Після смерті останнього залишилося спадкове майно, а той факт що відповідачка не отримала свідоцтва про право власності на спадкові майно, не може бути перешкодою для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Представники відповідача позов не визнали, заперечували проти його задоволення, пояснивши, що позивачем не дотримано форми правочину, а саме договір позики не укладений, не підписаний позивачем, відсутні докази наявності заборгованості на час відкриття спадщини до майна померлого ОСОБА_6 . Також покликалися на те, що обов`язок спадкоємців обмежений вартістю спадкового майна, натомість спадкове майно знаходиться в м.Вовчанську Харківської області, де проходять активні бойові дії, та відповідачка фактично не може прийняти спадкове майно у спадщину.

Третя особа подала заяву у якій просить розглянути справу без участі їх представника та вважає, що питання про стягнення боргу кредитором спадкодавця необхідно залишити на розсуд суду (а.с.51 т.2).

Суд, заслухавши представників сторін та дослідивши надані письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до договору позики від 01.02.2019 ОСОБА_6 , паспорт НОМЕР_1 від 09.02.2001, взяв у борг у ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_2 , у нього вдома, в присутності дружини ОСОБА_7 , паспорт НОМЕР_3 , гроші в сумі 471 580 грн, екв. 17 000 доларів США по курсу нац. банку 01.02.19 строком на один рік до 01.02.2020. Також зазначено, що у разі форс-мажору заставою є будівля по АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності. Також є відмітка ОСОБА_7 , яка підтверджує факт передачі грошей її чоловіком ОСОБА_2 в сумі 471 580 грн, екв. 17 000 доларів США по курсу нац. Банку 01.02.19 ОСОБА_6 (а.с. 8,165 т.1).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2021 ОСОБА_6 на праві оренди належить земельна ділянка площею 0,015 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_2 , на праві власності громадський будинок магазин А-1, об`єкт житлової нерухомості за цією ж адресою, а також земельна ділянка площею 0,045 га по АДРЕСА_1 для ведення іншої комерційної діяльності та нежитлова будівля, магазин - за цією адресою (а.с. 9-12 т.1).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкова вартість нежитлової будівлі магазину літ. «А-1», загальною площею 221,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , складає 513 227,00 грн без ПДВ (а.с. 13-47 т.1).

За повідомленням Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області від 10.02.2022 за вих. № 210/02-14 10 серпня 2021 року була заведена спадкова справа № 398/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Куп`янськ Харківської області, який на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_3 . До спадкової справи в хронологічному порядку долучені наступні документи: 10 серпня 2021 року надійшла заява претензія від АТ «Альфа-Банк», сума заборгованості 3 444,28 грн; 21 вересня 2021 року заява-претензія від ОСОБА_2 (оформлена належним чином) на суму 471 580,00 грн; 25 вересня 2021 року заява про прийняття спадщини від рідної сестри спадкодавця ОСОБА_3 ; 25 вересня 2021 року заява про відмову від спадщини від батька спадкодавця ОСОБА_5 ; 12 жовтня 2021 року заява претензія від ОСОБА_2 на суму 471 580,00 грн. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 79 т.1).

З копій матеріалів спадкової справи №407/2021 заведеної 10.08.2021 Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області та зареєстрованою у спадковому реєстрі за №68124034 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 10.08.2021 (а.с.27,28,34 т.2).

21.09.2021 ОСОБА_2 було подано заяву до Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області з повідомлення про наявний договір позики укладений між ним та за життя з ОСОБА_6 у сумі 471 580,00 грн, яку останній зобов`язався повернути до 01.02.2020, але цього не зробив, а тому просив довести цю інформацію до спадкоємців померлого. У відповідь на подану заяву було йому роз`яснено про невідповідність даної заяви вимогам щодо її складення і оформлення (а.с.29 т.2). В подальшому повторно 12.10.2021 ним було подано відповідну заяву (а.с.44 т.2).

25 вересня 2021 року ОСОБА_3 до нотаріуса було подано заяву про прийняття спадщини після померлого її брата ОСОБА_6 (а.с.81 т.2). Цієї ж дати батько померлого ОСОБА_6 ОСОБА_5 надіслав до нотаріуса заяву в якій відмовився від належного йому спадкового майна, яке залишилось після смерті його сина на користь сестри померлого ОСОБА_3 (а.с.32 т.2).

25.11.2021 р. державним нотаріусом Вовчанської ДНК Харківської області було повідомлено ОСОБА_2 про заведення спадкової справи після померлого ОСОБА_6 та про інформування спадкоємців про наявність заборгованості перед ним (а.с.48 т.2).

Крім цього, 10.08.2021 АТ «Альфа-Банк» направив до цієї ж нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців з проханням про доведення спадкоємців до відома про зміст-претензії (а.с.18,19 т.2).

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За нормами ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч.1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1,2 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як видно з матеріалів справи відповідачка ОСОБА_3 є сестрою померлого і єдиним спадкоємцем за законом після померлого, яка належним чином прийняла спадщину, оскільки його батько від спадщини відмовився на її користь.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до положень статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року у справі № 523/2357/20 (провадження № 14-11цс22) вказано, що «задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Звідси обов`язок спадкоємців боржника перед кредиторами спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 98)). Не визначення вартості успадкованого майна не впливає на вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Водночас задовольняючи заяву про заміну учасника справи, боржника у виконавчому провадженні, який помер, його спадкоємцем, суд відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (пункт 109))».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 552/4892/19, на яку є посилання в касаційній скарзі, викладено висновок, що «спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна. У свою чергу кредитор, укладаючи договори кредитування, може бути упевненим у погашенні заборгованості у разі смерті позичальника за рахунок спадкового майна, яке приймають у спадщину спадкоємці боржника. Такий принцип регулювання спірних правовідносин ґрунтується на засадах розумності, пропорційності і справедливості та виключає можливість необґрунтованого покладення на спадкоємців боржника обов`язку погасити борг у розмірі більшому, ніж вартість набутого ними майна, що призведе до безпідставного погіршення їх майнового стану у зв`язку з виконанням зобов`язання, стороною якого вони не є і згоди на укладення якого не надавали».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2021 року у справі № 202/7691/17 зазначено, що «правовідносини, що виникли між позикодавцем і позичальником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між позикодавцем та спадкоємцями позичальника і вирішуються у порядку, передбаченому положеннями статті 1282 ЦК України. При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 зазначено, що «ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц,на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача».

Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину та набув у власність спадкове майно, зобов`язаний погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

Саме суд при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника встановлює необхідні для цього обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у встановлені строки; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; дійсний розмір вимог кредитора; частки спадкоємців у спадщині; обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця.

До обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника.

Якщо спадкоємець (спадкоємці) заперечує проти вимог кредитора спадкодавця щодо меж його відповідальності за зобов`язаннями спадкодавця, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен такий спадкоємець, оскільки, з огляду на характер спірних правовідносин, кредитор не завжди може визначити яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна. Тому не допускається відмова в позові з тих підстав, що позивачем не надано відповідних доказів. В такій ситуації, задовольняючи позов кредитора до спадкоємця, суд в резолютивній частині рішення зазначає дійсний розмір заборгованості, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та встановлює, що її належить стягнути у межах вартості майна, одержаного ним у спадщину. Цим суд встановлює порядок виконання рішення про стягнення заборгованості спадкодавця.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаютьсясторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що оскільки позивач ОСОБА_2 з вимогою до єдиного спадкоємця померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 ОСОБА_4 звернувся 12.10.2021, шляхом подачі заяви до Вовчанської державної нотаріальної контори, а 03.01.2022 року до суду, тобто дотримався приписів частини третьої статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення відповідної вимоги, заборгованість за договором позики спадкоємцем позичальника погашена не була, після смерті ОСОБА_6 наявне спадкове майно, а тому суд дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України потрібно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4715,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області, про стягнення боргу кредитором спадкодавця задовольнити.

Cтягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за розпискою (договором позики) від 01.02.2019 в розмірі 471 580 (чотириста сімдесят одну тисячу п`ятсот вісімдесят) грн 00 коп. у межах вартості спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке одержане у спадщину.

Cтягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4715,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вовчанська державна нотаріальна контора Харківської області, місцезнаходження: вул. Старонікольська,44, м. Чугуїв, Харківської області, .

Суддя С. М. Косик