ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2025 року м. Кропивницький

справа № 389/265/24

провадження № 22-ц/4809/869/25

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Бойко В. В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2025 року у складі судді Українського В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В січні 2024 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі АТ «Ощадбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь кредитну заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в сумі 74 680 грн 61 коп в межах вартості одержавного у спадщину майна та у розмірі, який відповідає її частки у спадщині, а також судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2018 року ОСОБА_3 підписав заяву про приєднання № 4883606 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до умов заяви банком ОСОБА_3 надано кредит у розмірі 80 000 грн зі сплатою 38% річних строком, відповідним строку дії платіжної картки.

01.08.2022 позивачу стало відомо про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , станом на день смерті боржника заборгованість за кредитом складає 74 680,61 грн та складається з суми заборгованості за основним боргом в розмірі 73 163,17 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 1 352,56 грн та комісії в розмірі 164,88 грн.

Спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які прийняли спадщину в установленому законом порядку.

Позивачем було направлено претензію кредитора до Першої Знам`янської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, яка переадресована за місцем заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Гріцик Н. М.

Оскільки інформація про подальший рух вказаної претензії не відома, ніяких дій відповідачами вчинено не було, АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2024 року залучено до участі у даній цивільній справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 .

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2025 року відмовлено АТ «Ощадбанк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Судовий збір залишено за фактично понесеним.

Рішення суду мотивовано тим, що АТ «Ощадбанк» не зазначило та не надало жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна, вартість якого співмірна із заявленими кредитором вимогами.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємців про стягнення заборгованості, суд першої інстанції вважав, що позивач зобов`язаний був довести ті обставини, на які він посилався як на підставу свої вимог, тобто надати докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування, однак з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України, вказаного зроблено не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ «Ощадбанк» просить рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Суду першої інстанції та учасникам справи було відомо, що до складу спадщини ОСОБА_3 входить нерухоме майно, право власності на нього було набуте спадкодавцем за життя та було зареєстроване належним чином.

Позивач вважає, що склад і вартість майна нерухомого майна перевищує суму боргу за кредитним договором, розмір якого становить 74 680 грн 61 коп, і даний факт не заперечувався відповідачами.

Доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

За таких обставин, хибними та немотивованими є висновки суду першої інстанції про відсутність доказів щодо наявності у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна, вартість якого спів мірна із заявленими кредитором вимогами.

Відзиви на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача адвокат Осадчук С. Ю. підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялисьу встановленому законом порядку.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки, учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без участі осіб, які не з`явилися, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що 24 липня 2018 року ОСОБА_3 підписав заяву про приєднання № 4883606 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки).

Відповідно до умов заяви банком надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 80 000 грн зі сплатою 38 % річних строком, відповідним строку дії платіжної картки.

Строк дії банківської платіжної картки № НОМЕР_1 до березня 2023 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 473.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 02.01.2024 складає 74 680,61 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 73 163,17 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом 1 352,56 грн, а також нарахованої комісії - 164,88 грн.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Гріцик Н. М. 48/2022, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні.

АТ «Ощадбанк» направлено до нотаріуса претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України до спадкоємця померлого позичальника ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чиіншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або ос порені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Згідно з частиною першоюстатті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).

Згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. Уразі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобтовідбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку статті 1282 ЦК України.

Вирішуючи спори про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21) зазначено, що: «одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що: «при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, та передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц (провадження № 61-44960св18) вказано, що: «встановивши відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної заборгованості) та факт прийняття спадщини після смерті позичальника його дочкою, наявність спадкового майна, суд відмовив у позові з огляду на відсутність в прохальній частині позову переліку спадкового майна. У той же час, суд не врахував, що принцип змагальності цивільного процесу, який був закріплений у статті 60 ЦПК України 2004 року на час розгляду справи, передбачав, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Тому висновки судів про відмову в позові з тих підстав, що позивачем не зазначено перелік спадкового майна, не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, суперечать вимогам процесуального закону, оскільки суди безпідставно поклали обов`язок доказування наведених обставин на сторону позивача».

Матеріалами справи підтверджується, що 24 липня 2018 року ОСОБА_3 підписав заяви про приєднання № 4883606 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) (том 1 а. с. 59).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 473 (том 1 а. с. 71).

24.01.2023 позивачем була направленазаява-вимога кредитора спадкодавця до Першої Знам`янської державної нотаріальної контори (том 1 а. с. 61).

Згідно відповіді від 15.02.2023 № 101/02-14 Перша Знам`янськадержавна нотаріальна контора повідомила, що заява-вимога кредитора перенаправлена приватному нотарісу Кропивницького районного нотаріального округу Гріцик Н. М. за належністю, так як нею була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 № 48 за 2022 рік (том 1 а. с. 62).

21.12.2023 приватний нотаріс Кропивницького районного нотаріального округу Гріцик Н. М. листом № 644/02-14 повідомила АТ «Ощадбанк», що його заява-вимога кредитора долучена до спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та буде належним чином доведена до відома спадкоємців (том 1 а. с. 64).

З матеріалів спадкової справи № 48/2022, завденої після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися 09 серпня 2022 року його донька - ОСОБА_1 та 29 серпня 2022 року його дружина - ОСОБА_2 , інші спадкоємці відсутні (том 1 а. с. 86-110).

Доказів розміру та вартості успадкованого після смерті ОСОБА_3 майна матеріали справи не містять та відповідачем до суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин, суд, встановивши, що позивач як кредитор пред`явив вимогу до спадкоємців (відповідачів) у встановлений статтею 1281 ЦК України шестимісячний строк, приходить до висновку про те, що відповідати перед АТ «Ощадбанк» на підставі ст. ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс 18).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За загальним правилом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути з відповідачів кредитну заборгованість померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в сумі 74 680 грн 61 коп в межах вартості одержавного у спадщину майна та у розмірі, який відповідає їх часткам у спадщині, з яких: сума заборгованості за основним боргом в розмірі 73 163,17 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 1 352,56 грн та комісія в розмірі 164,88 грн.

Матеріалами справи підтверджується, 24 липня 2018 року ОСОБА_3 підписав заяву про приєднання № 4883606 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (том 1 а. с. 59-60).

Відповідно до умов заяви банком надано ОСОБА_3 кредит у розмірі 80 000 гривень зі сплатою 38% річних строком, відповідним строку дії платіжної картки. Строк дії банківської платіжної картки № НОМЕР_1 до березня 2023 року.

Станом на дату смерті ОСОБА_3 виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 680,61 грн, яка складається із заборгованості за основним боргом 73163,17 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом 1352,56 грн, а також нарахованої комісії 164,88 грн, що підтверджується розрахунком (том 1 а. с. 8-13).

На підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором АТ «Ощадбанк» до матеріалів справи долучено копії виписок по картковому рахунку позичальника (том 1 а. с. 14-58).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Ощадбанк» не зазначило та не надало жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна, вартість якого співмірна із заявленими кредитором вимогами.

Проте, розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував, що саме суд при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника визначає межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця, зокрема, встановлює і вартість спадкового майна.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи (том 1 а. с. 170), що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 388702194 від 29.07.2024, ОСОБА_3 на праві власності належить 1/3 частина квартири в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ві 16.03.2021.

З урахуванням предмету спору у цій справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1282 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна.

Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, що не було враховано судом першої інстанції.

З огляду на те, що позивачем належними та допустими доказами доведено розмір кредитної заборгованості померлого ОСОБА_3 , кредитором дотримано строки, визначені статтею 1282 ЦК України, а відповідачами не заперечувалось та не спростовано, що варість успадкованого ними майна є меншою, ніж розмір заборгованості спадкодавця, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню по 37 340 грн 31 коп, з кожної, кредитної заборгованості померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав належну правову оцінку доказам, наявним в матеріалах справи, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

З таких обставин, апеляційна скарга АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню, рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2025 року скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першоїстатті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню по 3 785 ((3 028+4 542)/2) грн, з кожної, судового збору, сплаченого позивачем за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () 37 340 (тридцять сім тисяч триста сорок) грн 31 коп кредитної заборгованості померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () 37 340 (тридцять сім тисяч триста сорок) грн 31 коп кредитної заборгованості померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () по 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн судового збору, з кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 24.06.2025.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник