Провадження № 2/686/4956/25
УХВАЛА

27 червня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

за участю представника позивача Гуменюк А.П.

представника відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

В травні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою суду від 06.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20.06.2025 представник відповідачки подала до суду зустрічну позовну заяву про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, та просить об`єднати для спільного розгляду із первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача проти прийняття зустрічної позовної заяви заперечує, оскільки за своїм змістом вказана заява не є зустрічною, а має бути подана до суду як окремий позов, просить в прийнятті зустрічної позовної заяви відмовити.

Представник відповідачки в судовому засіданні просить прийняти зустрічну позовну заяву для спільного розгляду із первісним позовом, оскільки предметом позовів є аліменти.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_3 звертаючись до суду із зустрічною позовною заявою, вказала, що ОСОБА_2 аліменти за рішенням суду сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, а тому є підстави для стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Частина 1 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч.ч.1-3 ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, тобто такими, що виникають з одних правовідносин, доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Недоцільно розглядати первісний та зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.

Таким чином, вирішуючи клопотання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову, чи поданий зустрічний позов у строк для подання відзиву на позов.

Аналогічний зміст містить й п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі № 910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів).

Конструкція ч. 2 ст. 193 ЦПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Аналіз наведених правових висновків Верховного Суду свідчить, що право відповідача на подання зустрічного позову не є абсолютним правом сторони у справі, взаємопов`язаність позовних вимог первісного та зустрічного позову не може бути достатньою підставою для спільного їх розгляду, оскільки суд має встановити доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів в одному провадженні.

Разом з тим враховуючи предмет та підставу первісного позову і зустрічного позову, хоча вимоги цих позовів і виникають з одних правовідносин (аліменти на утримання дитини), проте вимоги за цими позовами не можуть зараховуватись, також слід врахувати що задоволення зустрічного позову не виключить повністю або частково задоволення первісного позову, об`єднання зустрічного позову з первісним позовом призведе до обтяження розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи вищевикладене, у прийняття зустрічної позовної заяви належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 193,194,353 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - повернути заявнику.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повної ухвали суду : 27.06.2025.

Суддя :