Постанова

Іменем України

20 червня 2025 року

м. Київ

справа № 755/10005/20

провадження № 61-4912св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 14Е»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 рокуу складі суді Чех Н. А. та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Левенця Б. Б., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воскресенська 14Е» (далі - ОСББ «Воскресенська 14Е») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішень державних реєстраторів, зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення придбали у ТОВ «Максимум» в рівних частинах по 1/2 кожен, нежитлове приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач посилався на те, що 28 вересня 2018 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що загальна площа об`єкта нерухомого майна, що належить відповідачам на праві приватної власності в рівних частинах, з 90,7 кв. м стала 108,8 кв. м.

Зазначав, що рішення про внесення змін щодо спірного об`єкта до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 24 липня 2017 року приймали державні реєстратори Київської філії Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осипович І. В. і Павленко К. В .

З отриманих документів позивач з`ясував, що зміна площі вказаного нежитлового приміщення відбулася у зв`язку з монтажем перегородки між приміщеннями 1 і 3 та за рахунок засклення вуличних світлових приямків, які є евакуаційними виходами із цокольного поверху, а також за рахунок оздоблення стін. Всі зміни відбулися без порушення капітальних несучих стін.

ОСББ «Воскресенська 14Е» посилалося на те, що з моменту створення не приймало рішення про передання відповідачам у власність приямків фасаду житлового будинку.

Вважає вказані рішення реєстратора незаконними і такими, що порушують його права та інтереси.

Враховуючи викладене, ОСББ «Воскресенська 14Е» просило:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича І. В. від 24 липня 2017 року № 36273136 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К. В. від 11 жовтня 2017 року № 37522940 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ;

зобов`язати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відновити два приямки як елементи фасаду будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСББ «Восресенська 14Е», шляхом відновлення перегородок між нежитловим приміщенням № 1 та двома приямками, демонтажу конструкції засклення двох приямків, які межують із нежитловим приміщенням № 1, відповідно до цокольно-підвального плану будинку.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року позов ОСББ «Воскресенська 14Е» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича І. В. від 24 липня 2017 року № 36273136 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ..

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К. В. від 11 жовтня 2017 року № 37522940 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 і. ОСОБА_2 .

Зобов`язано ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відновити два приямки як елементи фасаду будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСББ «Восресенська 14Е», шляхом відновлення перегородок між нежитловим приміщенням № 1 та двома приямками, демонтажу конструкції засклення двох приямків, які межують із нежитловим приміщенням № 1, відповідно до цокольно-підвального плану будинку.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року в частині задоволення позовної вимоги ОСББ «Воскресенська 14Е» про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити два приямки шляхом відновлення перегородок між нежитловим приміщенням № 1 та двома приямками скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаної вимоги.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про те, що приямки 1 та 2 були незаконно оформлені за відповідачами як належне їм на праві власності майно, що у свою чергу свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідачів відновити два приямки як елементи фасаду будинку шляхом демонтажу конструкції засклення двох приямків, які межують із нежитловим приміщенням № 1, відповідно до цокольно-підвального плану будинку.

Разом з тим апеляційний суд не погодився щодо задоволення вимог в частині зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відновити два приямки як елементи фасаду будинку шляхом відновлення перегородок між нежитловим приміщенням № 1 та двома приямками, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі демонтували (знищили) ці перегородки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

03 квітня 2024 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, у якій просить скасувати оскаржувані рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 201/4974/16-ц, від 27 вересня 2023 року у справі № 761/13667/21, від 20 травня 2020 року у справі № 911/1902/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 914/554/19, від 27 вересня 2023 року у справі № 761/13667/21, від 12 лютого 2020 року у справі № 201/4974/16-ц, від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає порушення судами норм процесуального права, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази(пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У червні 2024 року ОСББ «Воскресенська 14Е» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначило, що рішення є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 01 червня 2016 року зареєстровано ОСББ «Воскресенська 14Е» за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, 14Е, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з копією технічного паспорта, складеного 06 листопада 2014 року, ТОВ «Максимум» належало на праві власності нежитлове приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,7 кв. м.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04 листопада 2015 року ТОВ «Максимум» продало, а ОСОБА_1 і. ОСОБА_2 купили в рівних частинах, по 1/2 вказане нежитлове приміщення.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери 46954864 і 46964216, від 04 січня 2015 року:

за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на 1/2 частини нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,7 кв. м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00;

за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частини цього ж нежитлового приміщення, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Згідно з довідкою ТОВ «Авістор» від 17 липня 2017 року № 2334 про технічний стан нерухомого майна порівняно з даними попереднього технічного паспорта загальна площа нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 змінилася з 90,7 кв. м на 108,8 кв. м у зв`язку з монтажем перегородки між приміщеннями 1 і 3 та за рахунок засклення вуличних світлових приямків, які є евакуаційними виходами з цокольного поверху, а також за рахунок оздоблення стін. Усі зміни відбулися без порушення капітальних несучих стін.

17 липня 2017 року ТОВ «Авістор» на замовлення відповідачів виготовило новий технічний паспорт на це нежитлове приміщення в якому загальна площа приміщення зазначена - 108,8 кв. м.

Згідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24 липня 2017 року державний реєстратор Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осипович І. В. прийняв рішення № 36273136 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а саме загальну площу 90,7 кв. м змінено на 108,8 кв. м.

Рішенням державного реєстратора Київської філії КП «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К. В. від 11 жовтня 2017 року № 37522940 внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, щодо нежитлового приміщення № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності по 1/2 частини ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованим 16 березня 2020 року, Комунальне підприємство «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області 18 лютого 2019 року припинено за рішенням засновників.

Як видно з висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (далі - КНДІСЕ), складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10 грудня 2021 року № 25169/21-43:

приямки 1 та 2, що межують з нежитловим приміщенням № 1, можливо віднести до спільного сумісного майна співвласників ОСББ «Воскресенська 14Е»;

відповідно до запроектованого рішення приямки 1 та 2 - споруда, що є невід`ємною частиною житлового будинку, яка обмежує доступ до частини стін, де розташовуються цокольні вікна нежитлового приміщення № 1;

влаштовані перегородки не є втручанням у несучі будівельні конструкції, інженерні мережі багатоквартирного житлового будинку, належать до робіт з перепланування, за якими потребуються дозвільні документи;

загальна площа нежитлового приміщення № 1 збільшена з 90,7 кв. м до 108,8 кв. м за рахунок включення площ прилеглих до стін нежитлового приміщення приямків 1 та 2 до загальної площі нежитлового приміщення № 1 згідно з технічним паспортом від 17 липня 2017 року. Приямки 1 та 2 відповідно до запроектованого рішення та правоустановчих документів не відносяться до нежитлового приміщення № 1 та не належать власникам нежитлового приміщення № 1 у зв`язку з тим, що ці приямки є елементами фасаду багатоквартирного житлового будинку, проведені роботи щодо зміни виду матеріалу огородження потребують паспортизації в Головному управлінні містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради;

у приямках 1 та 2 немає евакуаційних виходів із нежитлового приміщення № 1;

у приямках 1 та 2 на момент проведення обстеження немає механічного, електричного чи іншого обладнання;

приямки 1 та 2 не обладнані системою дренажу/стоку стічних вод; відповідно до пункту 2.13 Правил пожежної безпеки в Україні приямки забороняється захаращувати і розміщувати в них будь-які речі та предмети; приямки нежитлового приміщення № 1 не пристосовані для здавання в оренду як «допоміжні приміщення».

У висновку експерта встановлено, що приямок - це споруда, яка обмежує доступ до частини стіни, де розташовується цокольне вікно. Як конструктивний елемент приямку в нього входить також і його огородження. Приямки - споруди, які проектуються залежно від проектного рішення щодо багатоквартирного будинку. Приямок - це елемент фасаду багатоквартирного будинку. Приямки планувалися при забудові будинку, є одним цілим з будинком, що підтверджено проектною документацією, долученою до справи.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не містить доводів щодо незгоди з постановою апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а тому відповідно д частини першої статті 400 ЦПК України оскаржуване судове рішення в цій частині у касаційному порядку не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом (частини перша та друга статті 368 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон).

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону зазначено, що багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 Закону спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно з пунктом 1.5 Порядку утримання, ремонту, реконструкції, реставрації фасадів будинків та споруд на території міста Києва, приямок є елементом фасаду будинку.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції 2017 року) за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку відповідно до статей 12, 81, 89 ЦПК України, враховуючи те, що за результатами судової експертизи було зроблено висновок, що загальна площа нежитлового приміщення № 1 збільшена з 90,7 кв. м до 108,8 кв. м за рахунок включення площ прилеглих до стін нежитлового приміщення приямків 1 та 2 до загальної площі нежитлового приміщення № 1 за технічним паспортом від 17 липня 2017 року; приямки 1 та 2 відповідно запроектованого рішення та правоустановчих документів не відносяться до нежитлового приміщення № 1 та не належать власникам нежитлового приміщення № 1 у зв`язку з тим, що ці приямки є елементами фасаду багатоквартирного житлового будинку, тобто відповідачі не мали права для збільшення розміру загальної площі нежитлового приміщення за рахунок площ приямків, дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень державних реєстраторів і зобов`язання відповідачів відновити два приямки як елемент фасаду будинку шляхом демонтажу конструкції засклення двох приямків, які межують із нежитловим приміщенням № 1, відповідно до цокольно-підвального плану будинку.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні не були порушеніі норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.

Щодо судових витрат

Оскільки в задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року в частині позовних вимог про визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська