Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/462/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

23.06.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/462/25,

сторони у справі:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»,

відповідач ОСОБА_1 ,

вимоги позову стягнення заборгованості,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТОВ «Споживчий центр») звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) № 28.11.2023-100004070 від 29.11.2023 в сумі 8910 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 29.11.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 28.11.2023-100004070,відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 4500 грн.

ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, перерахувавши позичальнику кредитні кошти у розмірі 4500 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 29.11.2023, строком на 42 днів.

Кредитний договір (оферти) № 28.11.2023-100004070 від 29.11.2023 р. було продовжено шляхом укладення додаткового договору до кредитного договору 28.12.2023 кредитного договору (оферти) № 28.12.2023-010000124.

Відповідно до Договору від 29.11.2023 та квитанції про перерахунок коштів кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 4500 грн строком на 42 дні, ОСОБА_1 29.11.2023 отримано кредитні кошти у розмірі 4500 грн.

Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі.

В свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату позовної заяви, утворилась заборгованість у розмірі 8910 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн., по процентам в розмірі 4410 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».

Зважаючи на вищевказане, просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» вказані суми заборгованості та 2422,40 грн. судового збору.

Відзив на позов відповідач до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

У позовній заяві представник позивача Куьменко М.В. просив справу розглянути в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечував щодо винесення судом у справі заочного рішення.

У позовній заяві представник позивача Кузьменко М.В. просив витребувати в АТ «ПУМБ» (адреса: 04070, Україна, м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) інформацію: чи емітувалась (видавалась) банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); інформацію про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 за 29.11.2023.

Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

25.03.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, та витребувано за клопотанням представника позивача заявлені докази, а саме: зобов`язано керівника АТ «ПУМБ» до 28.04.2025 надати Красилівському районному суду Хмельницької області інформацію: чи емітувалась (видавалась) банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); інформацію про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_1 за 29.11.2023 року.

23.06.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

29.11.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді Кредитний договір (оферту) № 28.11.2023-100004070, шляхом підписання відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) одноразовим ідентифікатором E388. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 4500грн, строком на 42 дні. Дата повернення кредиту 09.01.2024.

Відповідно до п. 3.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.

Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5167-61XX-XXXX-5927.

Згідно з п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця.

Відповідно до п. 4.5. договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 174052,35%, загальна вартість кредиту становить 8910 грн.

28.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді додатковий договір до Кредитного договора (оферти) № 28.11.2023-100004070, шляхом підписання ОСОБА_1 звернення позичальника оферти (пропозиції) електронним цифровим підписом, шляхом накладення одноразового ідентифікатора К282, та підписанням кредитором ТОВ «Споживчий центр» відповіді про прийняття пропозиції (акцепту) про укладення додаткового договору одноразовим ідентифікатором E388.

Відповідно до умов додаткового договору, сторони продовжили строк дії кредитного договору до 72 днів з дати його надання, та нова дата повернення (виплати) кредиту 08.02.2024. Інші умови кредитного договору залишились без змін.

Згідно квитанції LiqPay (ID платежу ) 29.11.2023 на картковий рахунок НОМЕР_3 зараховано кошти в сумі 4500 грн, призначення платежу: видача за договором № 28.11.2023-100004070, назва: Швидкий кредит.

На виконання ухвали суду від 25.03.2025 АТ «ПУМБ» надіслало лист № КНО-07.8.5/6022БТ від 09.05.2025, відповідно до якого емітентом і власником карток з DSN № 516761 є ПуАТ «КБ «Акордбанк», тому з метою отримання запитуваної інформації рекомендують звертатись безпосередньо до ПуАТ «КБ «Акордбанк».

Станом на дату розгляду справи інформація про те, що банківська картка № НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в матеріалах справи відсутня.

Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, § 1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

V. Оцінка суду

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Оскільки кредитний договір підписаний ОСОБА_1 шляхом застосування електронного підпису одноразовими ідентифікаторами, тому такий договір укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Представник позивача в позовній заяві обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 29.11.2023 отримано кредитні кошти у розмірі 4500 грн, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 8910 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500 грн, по процентам в розмірі 4410 грн.

Згідно з долученою до позовної заяви квитанцією LiqPay (ID платежу ) 29.11.2023 на картковий рахунок НОМЕР_3 зараховано кошти в сумі 4500 грн, призначення платежу: видача за договором № 28.11.2023-100004070.

Станом на дату розгляду справи інформація про те, що банківська картка № НОМЕР_1 належить відповідачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в матеріалах справи відсутня.

На виконання ухвали суду від 25.03.2025 АТ «ПУМБ» надіслало лист № КНО-07.8.5/6022БТ від 09.05.2025, відповідно до якого емітентом і власником карток з DSN № 516761 є ПуАТ «КБ «Акордбанк», тому з метою отримання запитуваної інформації рекомендують звертатись безпосередньо до ПуАТ «КБ «Акордбанк».

Позивач з клопотанням про витребування доказів у ПуАТ «КБ «Акордбанк» до суду не звертався.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

З цих підстав, за відсутності належних доказів, що карта 5167-61XX-XXXX-5927 належить відповідачу ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що оскільки відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, немає правових підстав стверджувати, що у відповідача виникло грошове зобов`язання з повернення позики та процентів за кредитним договором № 28.11.2023-100004070 від 29.11.2023, а тому позов задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А; .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Вознюк