КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року

справа № 759/7027/24

провадження № 22-ц/824/2458/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року, постановлено під головуванням судді Твердохліб Ю.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 15 300,00 грн з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що 20.08.1994 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07.08.2019 року розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, а відповідач відмовляється брати участь у забезпеченні та утриманні сина, жодним чином не сприяє його фізичному, розумовому та духовному розвитку.

Як вказує позивачка, відповідач працевлаштований, має дохід, у власності транспортний засіб, яким користується та має кошти на його обслуговування, також має у власності нерухоме майно, є заможною працездатною людиною. Вона здійснює утримання житла, в якому проживає неповнолітній син, сплачує комунальні послуги та інтернет, купує продукти харчування, речі та необхідні засоби, сплачує за репетитора та навчання, перераховує сину грошові кошти на дитячу картку на необхідні йому витрати.

Вказує, що син у 2023 році вступив до відокремленого структурного підрозділу фахового коледжу інформаційних систем і технологій «Київського національного економічного університету ім. В. Гетьмана» 1-го рівня та навчається на першому курсі денного відділення; з 23.03.2019 року до 12.03.2023 року проходив навчання у Малій Комп`ютерній Академії та наразі продовжує навчання в «IT STEP ACADEMY» з 20.06.2023 року, сплачено за навчання сина з 01.08.2019 року до 21.02. 2022 року - 49 850,00 грн, з квітня 2023 року до грудня 2023 року - 55 440,00 грн та за січень 2024 року - 1 500,00 грн. В середньому на навчання сина в місяць вона витрачає - 5 700,00 грн, в 2019-2022 роках також вона оплачувала навчання.

Середній розмір витрат на дитину щомісяця складає: на комунальні послуги та інтернет - 4 282 грн; на продукти - 7 046,00 грн; на кіно/розваги - 509,00 грн, розмір перерахувань дитині в місяць складає 2 832,00 грн; на одяг - 4 526,00 грн, на репетитора з математики - 4 185,00 грн.

Вважає, що стан здоров`я батька не має особливостей, які б могли впливати на його можливість сплачувати аліменти, інших дітей на утриманні відповідача не має, у власності має земельну ділянку площею 0,2439 га під кадастровим номером: :02:002:0076, за адресою: Київська обл., Макарівський район, с. Березівка; нежитлове приміщення, загальною площею 82,5 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , придбане за договором купівлі-продажу від 26 травня 2023 року, ціна нерухомого майна в договорі - 453 800,00 грн; земельну ділянку площею 0,4244 га під кадастровим номером:01:000:0290, за адресою: Житомирська обл., Черняхівський район, сільська рада Бежівська, цех з обробки природного каменю, загальною площею 753, 4 кв. м, адреса: Житомирська обл., Черняхівський р-н, сільська рада Бежівська, комплекс будівель і споруд; 1/4 будинку, загальною площею 205,3 кв. м, адреса: АДРЕСА_2 , а також транспортний засіб марки Volkswagen Touareg, який обслуговує та яким користується. Відповідач має достатній рівень доходу, має в наявності нерухоме та рухоме майно, що визначає його матеріальне становище, однак, незважаючи на ці обставину, ухиляється від здійснення своїх батьківських обов`язків щодо належного утримання та забезпечення сина.

Таким чином вважає, існують всі підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина до досягнення повноліття в твердій грошовій сумі в розмірі 15 300,00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року у позові задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3 196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 05 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 копійок на користь держави Україна.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги обґрунтовані тим, що твердження суду про те, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру позовних вимогє необґрунтованим, адже до матеріалів справи долучено виписки по картах, квитанції та чеки, що підтверджують витрати на утримання дитини. Звертає увагу, що суд першої інстанції не бере до уваги, що обов`язок щодо утримання дитини є спільним щодо обох батьків, адже при наданні доказів позивачкою щодо необхідних витрат на неповнолітнього сина в розмірі 15 300,00 грн, суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення з відповідача лише 3 196,00 грн, що не відповідає принципам доброчесності та справедливості. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд першої інстанції не встановив щомісячний дохід відповідача та лише взяв до уваги, що на його утриманні непрацездатна матір та не врахував наявність на праві власності у ОСОБА_2 нерухомого майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в Україні, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні останнього непрацездатної матері, яка є невиліковно хворою, що є перешкодою для його працевлаштування, часткове визнання позову відповідачем, беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, та стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 3 196,00 грн, починаючи з 05 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20.08.1994 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва зроблено актовий запис № 1023 (а. с. 14).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 07.08.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а. с. 14, 15).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 15), який проживає разом з позивачкою, що не заперечується сторонами.

Згідно довідки від 21.02.2024 року відокремленого структурного підрозділу фахового коледжу інформаційних систем і технологій «Київського національного економічного університету ім. В. Гетьмана» ОСОБА_6 у 2023 році вступив до коледжу і навчається в ньому на 1 курсі денного відділення (а.с. 16).

Згідно академічної довідки комп`ютерної академії ШАГ вих. № 422 від 26.02.2024 року за договором № 051014438 ОСОБА_1 сплатила 106 790,00 грн (а.с. 16-17).

На підтвердження витрат на утримання сина ОСОБА_1 надала: виписку «монобанк» про рух коштів клієнта ОСОБА_1 , випуску по картці «Кредобанк» (а.с. 21-26, 26-29,33-36), квитнції та чеки на придбання продуктів харчування (а.с. 29-30), копію договору про надання репетиторських послуг від 02.10.2023 року (а.с. 50-52).

ОСОБА_2 перераховував на рахунок сина ОСОБА_4 грошові кошти, що підтверджується наданими нею платіжними дорученнями (а. с. 91 - 139).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Безробіття не є підставою для несплати аліментів. Відсутність офіційної роботи чи статус безробітного не скасовує обов`язку забезпечувати належне утримання своєї неповнолітньої дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 по справі № 355/511/17.

З огляду на вищевикладене, відсутність у ОСОБА_2 роботи - не звільняє його від обов`язку сплати аліментів. Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували неможливість його працевлаштування, тому він зобов`язаний виконувати свій обов`язок щодо забезпечення дитини.

На підтвердження можливості сплати аліментів в заявленому позивачкою розмірі до матеріалів справи було долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, відповідно до якого на праві власності ОСОБА_2 належить:

- земельна ділянка кадастровий № 227;

- земельна ділянка кадастровий № 56;

- цех по обробці природного каменю реєстраційний номер об`єкта № 56;

- на праві спільної приватної власності частка власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.37-39).

Взявши до уваги, надані позивачкою докази, виходячи з засад розумності та справедливості, врахувавши, що у відповідача на утриманні знаходиться непрацездатна мати та у власності знаходиться вище перераховане майно, суд дійшов висновку, що розмір аліментів у сумі 10 000 грн буде достатнім для забезпечення належного матеріального утримання неповнолітнього сина та його гармонійного розвитку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року слід змінити, збільшивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з 3 196 грн до 10 000 грн.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 367, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2024 року змінити в частині розміру стягнення аліментів з 3 196 грн на 10 000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді