РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

30 червня 2025 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони у справі:

позивач - Акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ»;

відповідачка - ОСОБА_1 ;

зміст позовних вимог - про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, за відсутності усіх її учасників, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції сторін у цій справі.

Позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», у порядку представництва, котре за довіреністю здійснює адвокатка Єфремова І.В., 27.04.2025 року засобами поштового зв`язку скерував в Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що надійшла та була зареєстрована в діловодстві 06.05.2025 року за вх. № 3007, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на свою користь з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № PL/29/3269 від 27.05.2020 року, з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, у загальному розмірі 95 656 грн. 55 коп.. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання вищевказаної позовної заяви у розмірі 3 028 грн., позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» при ухваленні рішення просить стягнути на свою користь з відповідачки ОСОБА_1 ..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.05.2020 року між сторонами у справі було укладено договір про надання споживчого кредиту № PL/29/3269. В якості додатку № 1 до кредитного договору (невід?ємною частиною кредитного договору) сторони передбачили та підписали таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (позичальника) та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (з графіком платежів), де передбачено терміни та суму погашення кредиту, щомісячної комісії, процентів. На виконання підпункту 1.1. розділу 1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальника (пункту 1.5. кредитного договору), а позичальник отримав суму кредиту в розмірі 70 000 грн. на споживчі потреби. Відповідно до підпункту 1.6. кредитного договору, сторони визначили строк кредиту з 16.03.2020 року по 16.06.2022 року. Відповідно до підпункту 1.7. кредитного договору, сторони передбачили, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% річних та нараховується починаючи з дня надання кредиту (списання з позичкового рахунку) до повного погашення заборгованості за цим договором. Відповідно до підпункту 1.9. кредитного договору, пункту 7.2. додатку № 1 до кредитного договору, сторони передбачили, що щомісячна комісія за розрахунково - касове обслуговування складає 2,19 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. кредитного договору (що становить 1 533 грн). Згідно пункту 3.2. Умов надання споживчих кредитів, позичальник зобов?язаний сплачувати щомісячну комісію банку на щомісячній основі протягом строку користування споживчим кредитом та в розмірі, зазначеному в договорі та графіку платежів, якщо інше не передбачено договором та умовами. Протягом дії кредитного договору, відповідачка ОСОБА_2 сплатила 12 436 грн. 83 коп щомісячної комісії. Протягом строку дії кредитного договору, позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» надавав відповідачці ОСОБА_1 послуги з розрахунково-касового обслуговування, розрахунку суми чергового платежу за кредитним договором, здійснював операційне супроводження кредиту, облік заборгованості, зберігання і актуалізацію інформації по кредиту, документів позичальника, його кредитної справи; здійснення інформування про неналежне виконання зобов?язань з повернення кредиту; направляв вимоги на адресу позичальника вказану у кредитному договорі, що підтверджується виписками по особовому рахунку відповідачки, вимогою про погашення заборгованості заборгованості, заявами про переказ коштів відповідачки ОСОБА_1 , детальним розрахунком. Відповідно до підпункту 1.10. кредитного договору, сторони передбачили, що термін погашення процентів за користування кредитом та інших платежів здійснюється згідно з графіком платежів відповідно до додатку № 1 до цього договору. Підпунктами 1.12. та 1.13. розділу 1 кредитного договору, передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 49,72 % річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту становить 131 332 грн. 49 коп.. Згідно пункту 2.1. кредитного договору, сторони передбачили, що цей договір складається із заяви про надання споживчого кредиту (розділ 1 кредитного договору «заява про надання споживчого кредиту, що є невід?ємною частиною цього договору), умов надання споживчих кредитів, додатків до цього договору, а також додаткових договорів до цього договору. Договір є невід?ємною частиною договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між банком та позичальником на умовах правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб у АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», що розміщені на офіційному веб-сайті банку. Відповідно до підпунктів 4.4.3. - 4.4.8. Умов надання споживчих кредитів, позичальник зобов?язаний своєчасно погашати споживчий кредит та сплачувати проценти за користування споживчим кредитом, а також здійснювати інші платежі щодо сплати боргових зобов?язань у строки, визначені відповідно до цих умов і договору, повністю погасити заборгованість за споживчим кредитом, проценти за користування споживчим кредитом за фактичну кількість днів користування ним у місяці, у якому здійснюється остаточне погашення, а також можливі прострочені проценти за користування споживчим кредитом та будь-які інші боргові зобов?язання до закінчення строку, на який наданий споживчий кредит, на вимогу банку достроково погасити заборгованість за споживчим кредитом, сплатити проценти за користування ним та/або виконати інші боргові зобов?язання за цими умовами та договором, не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Самостійно відслідковувати зміни тарифів шляхом перевірки повідомлень про зміну тарифів, розміщених в операційних залах установ банку та на офіційному веб-сайті банку в мережі інтернет www.bisbank.com.ua. За час дії кредитного договору, відповідачкою ОСОБА_1 були допущені суттєві порушення умов кредитного договору в частині не виконання зобов?язань по поверненню кредиту, процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісії. Згідно пункту 2.6. кредитного договору, позичальник підтверджує, що перед укладанням цього договору банк ознайомив його з умовами, з переліком необхідних документів, тарифами, позичальник згоден із ними та приймає їх як обов?язкові для виконання. Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов?язання за договором про надання споживчого кредиту № PL/29/3269 від 27.05.2020 року не виконала належним чином, не сплатила кредит, щомісячну комісію та нараховані проценти, у зв?язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 21.04.2025 року становить 95 656 грн. 55 коп. та включає в себе: 1) прострочену заборгованість за основним зобов?язанням в розмірі 44 584 грн. 20 коп.; 2) прострочену заборгованість за процентами за період з 01.02.2021 року по 20.09.2023 року в розмірі 13 грн. 31 коп.; 3) прострочену заборгованість за комісією за період з 01.02.2021 року по 31.08.2023 року (включно) в розмірі 48 883 грн. 17 коп.; 4) інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов?язань за період з 28.02.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 1 608 грн. 11 коп.; 3% річних за період 11.09.2020 року по 23.02.2022 року всього в розмірі 567 грн. 76 коп., - підсумовує зміст своєї позовної заяви АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ».

Відповідачка ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відзив на позовну заяву АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором, з урахуванням встановленого індексу інфляції за певний період прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості, не подала, свою позицію у цій справі із обґрунтуванням її необхідними доказами не навела.

Заяви та клопотання учасників справи.

Позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», у порядку представництва, котре за довіреністю здійснює адвокатка Єфремова І.В., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 21.05.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, за змістом якої просив усі судові засідання у цій справі проводити за участі зазначеної представниці в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», у порядку представництва, котре за довіреністю здійснює адвокатка Єфремова І.В., сформувавши документ в системі «Електронний суд», 26.05.2025 року подав у Сколівський районний суд Львівської області заяву, за змістом якої просив судове засідання у цій справі провести без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Інших заяв та/чи клопотань від учасників цієї справи не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Оскільки відповідачкою у позовній заяві вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, то суддею, на виконання вимог частини 8 ст. 187 ЦПК України, 08.05.2025 року вжито заходів для звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи - відповідачки ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 08.05.2025 року, після отримання у встановленому порядку інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки ОСОБА_1 , яка не має статусу підприємця, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду й відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання з розгляду цієї справи по суті призначено на 25.05.2025 року о 12:30 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 22.05.2025 року задоволено заяву позивача АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», подану через представницю - адвокатку Єфремову І.В., про проведення усіх судових засідань у цій справі у режимі відеоконференції. Надано можливість представниці позивача АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ»- адвокатці Єфремовій І.В. брати участь у судових засіданнях, призначених у межах цієї справи для її розгляду по суті, у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua. Наголошено адвокатці Єфремовій І.В., що використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 26.05.2025 року судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Нове судове засідання у цій справі призначено на 30.06.2025 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 30.06.2025 року, постановлено проводити заочний розгляд даної справи та ухвалення у ній заочного рішення на підставі наявних матеріалів (доказів).

Сторони двічі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі, про що свідчать наявні у справі письмові докази цьому.

Суд, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, а також враховуючи неявку у судове засідання обох сторін/представників сторін та постановлення ухвали про заочний розгляд цієї справи, вважав за доцільне та можливе здійснювати розгляд даної справи за відсутності її учасників та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами.

Інші процесуальні дії у цій справі не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, а також причетність до порушення таких його прав відповідачки ОСОБА_1 , встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що 27.05.2020 року між сторонами у справі було укладено договір про надання споживчого кредиту № PL/29/3269. В якості додатку № 1 до цього кредитного договору, сторони передбачили та підписали таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (позичальника) та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (з графіком платежів), де передбачено терміни та суму погашення кредиту, щомісячної комісії, процентів. На виконання підпункту 1.1 розділу 1 кредитного договору, банк надав позичальниці кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок позичальниці (пункту 1.5. кредитного договору), а позичальниця отримала суму кредиту в розмірі 70 000 грн. на споживчі потреби. Відповідно до підпункту 1.6. кредитного договору, сторони визначили строк кредиту з 16.03.2020 року по 16.06.2022 року. Відповідно до підпункту 1.7. кредитного договору, сторони передбачили, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,01% річних та нараховується, починаючи з дня надання кредиту (списання з позичкового рахунку) до повного погашення заборгованості за цим договором. Відповідно до підпункту 1.9. кредитного договору, пункту 7.2. додатку № 1 до кредитного договору, сторони передбачили, що щомісячна комісія за розрахунково - касове обслуговування складає 2,19 % в місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1. кредитного договору (що становить 1 533 грн). Згідно пункту 3.2. Умов надання споживчих кредитів, позичальник зобов?язаний сплачувати щомісячну комісію банку на щомісячній основі протягом строку користування споживчим кредитом та в розмірі, зазначеному в договорі та графіку платежів, якщо інше не передбачено договором та умовами. Відповідно до підпункту 1.10. кредитного договору, сторони передбачили, що термін погашення процентів за користування кредитом та інших платежів здійснюється згідно з графіком платежів відповідно до додатку № 1 до цього договору. Підпунктами 1.12. та 1.13. розділу 1 кредитного договору, передбачено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 49,72 % річних, а орієнтовна загальна вартість кредиту становить 131 332 грн. 49 коп.. Згідно пункту 2.1. кредитного договору, сторони передбачили, що цей договір складається із заяви про надання споживчого кредиту. Договір є невід?ємною частиною договору комплексного банківського обслуговування, укладеного між банком та позичальником на умовах правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб у АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», що розміщені на офіційному веб-сайті банку. Відповідно до підпунктів 4.4.3. - 4.4.8. Умов надання споживчих кредитів, позичальник зобов?язаний своєчасно погашати споживчий кредит та сплачувати проценти за користування споживчим кредитом, а також здійснювати інші платежі щодо сплати боргових зобов?язань у строки, визначені відповідно до цих умов і договору, повністю погасити заборгованість за споживчим кредитом, проценти за користування споживчим кредитом за фактичну кількість днів користування ним у місяці, у якому здійснюється остаточне погашення, а також можливі прострочені проценти за користування споживчим кредитом та будь-які інші боргові зобов?язання до закінчення строку, на який наданий споживчий кредит, достроково погасити заборгованість за споживчим кредитом, сплатити проценти за користування ним та неустойки, а також виконати інші боргові зобов?язання у випадках, передбачених цими умовами, договором та/або чинним законодавством України. Згідно пункту 2.6. кредитного договору, позичальник підтверджує, що перед укладанням цього договору банк ознайомив його з умовами, з переліком необхідних документів, тарифами, позичальник згоден із ними та приймає їх як обов?язкові для виконання (копії містяться у справі, а. с. 16-41).

Відповідно до виписки по особовим рахункам, відповідача ОСОБА_1 отримала 27.05.2020 року кошти на умовах споживчого кредитування у розмірі 70 000 грн. (копія міститься у справі, а. с. 42).

Згідно з розрахунку заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № PL/29/3269 від 27.05.2020 року, станом на 21.04.2025 року, в зазначеної відповідачки утворилась прострочена заборгованість, яка становить 95 656 грн. 55 коп. та включає в себе: 1) прострочену заборгованість за основним зобов?язанням в розмірі 44 584 грн. 20 коп.; 2) прострочену заборгованість за процентами за період з 01.02.2021 року по 20.09.2023 року в розмірі 13 грн. 31 коп.; 3) прострочену заборгованість за комісією за період з 01.02.2021 року по 31.08.2023 року (включно) в розмірі 48 883 грн. 17 коп.; 4) інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов?язань за період з 28.02.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 1 608 грн. 11 коп.; 3% річних за період 11.09.2020 року по 23.02.2022 року всього в розмірі 567 грн. 76 коп. (міститься у справі, а. с. 46-50).

Відповідно до вимоги від 31.03.2025 року № 05-2/02/1541-11, позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» звернувся до відповідачки ОСОБА_1 з вимогою про погашення простроченої заборгованості (копія міститься у справі, а. с. 51-54).

Відтак, позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці ОСОБА_1 кошти за договором у встановленому розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак остання в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов`язань у наведеній частині, порушила графік погашення заборгованості, у зв`язку з чим допустила спірну заборгованість.

При цьому, розмір спірної заборгованості за вищевказаним кредитним договором відповідачкою ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.

Релевантні норми та джерела права, які застосовує суд при ухваленні даного заочного рішення.

Встановлені судом цивільні правовідносини щодо порушення грошового зобов`язання й застосування відповідних наслідків цього, у тому числі й за кредитним договором, регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року й протоколами до неї, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законами України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про електронну комерцію», «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», іншими актами цивільного законодавства.

Так, згідно з положеннями ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених у ст. 11 цього Кодексу.

Своєю чергою, системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу ст. 625 ЦК України вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд визнає правильним і таким, що підлягає задоволенню.

Між іншим, слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, який набув чинності 17.03.2022 року, внесені зміни, серед іншого, до Цивільного кодексу України, а саме доповнено пунктом 18 розділ ЦК «Прикінцеві та перехідні положення».

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи.

Вочевидь, між сторонами у справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору № PL/29/3269 від 27.05.2020 року, такий правочин створює презумпцію його правомірності, у зв`язку з чим кредитний договір № PL/29/3269 від 27.05.2020 року є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов цього договору, натомість відповідачка ОСОБА_1 не виконала зобов`язань за цим договором, допущену заборгованість нею у встановленому порядку та сумі не погашено.

Резюмуючи, суд висновує, що позовні вимоги, сформовані про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню. Відтак, з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» підлягає до стягнення заборгованість в загальній сумі 95 656 грн. 55 коп., включно з інфляційними втратами за несвоєчасне виконання зобов`язань та 3 % річних, передбаченими ст. 625 ЦК України, оскільки позивач АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» просив стягнути їх виключно за період до введення в Україні воєнного стану.

При цьому судом також було враховано, що розмір спірної заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачкою ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків не наведено та суду не було подано.

Суд також враховує, що, як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення від 09 грудня 1994 року у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», серія A № 303-A, параграф 29-30).

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті позивачем АТ «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру у розмірі 3 028 грн., що підтверджується відповідною випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, отож на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, такі витрати підлягають до стягнення на користь зазначеного позивача з відповідачки ОСОБА_1 пропорційно до задоволених позовних вимог.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279, 281-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» 95 656 (дев`яносто п`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 55 коп. заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. понесених судових витрат у вигляді сплачених судового збору.

Строк і порядок набрання заочним рішенням суду законної сили та його оскарження.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому чинним ЦПК України, тобто шляхом подання безпосередньо до Львівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_1 , яка подається нею безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області. Своєю чергою, апеляційна скарга на заочне рішення суду подається нею безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано ОСОБА_1 протягом тридцяти днів з дня його проголошення. ОСОБА_1 , якій повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй складеного повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін у справі.

Позивач: Акціонерне товариство «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», код у ; місцезнаходження юридичної особи: Ю. Іллєнка, 83-Д, м. Київ, 04119; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет у ЄСІТС: наявний.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: невідома; електронний кабінет у ЄСІТС: відсутній.

Повне заочне рішення суду складене: 30 червня 2025 року.

Суддя Володимир МИКИТИН