УХВАЛА

25 червня 2025 року

м. Київ

справа № 646/3258/19

провадження № 61-5130ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року, яка викладена російською мовою.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 року залишено без руху, залишено без руху для усунення недоліків, запропоновано надіслати до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, яка повинна бути викладена державною (українською) мовою. Зазначено строк виконання ухвали, попереджено про наслідки її невиконання.

У червні 2025 року заявниця направила до суду пояснення, проте вимоги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 12 травня 2025 року, не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року у справі (№ 10-рп/99) за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

У частині шостій статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» зазначено, що органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

У судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів»(частина перша, друга статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою (частина перша статті 9 ЦПК України).

У частині четвертій статті 9 ЦПК України зазначено, що учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно, реалізуючи своє право на користування в судовому процесі рідною мовою або мовою, якою володіють, а також право на судовий контроль на стадії досудового слідства, чи на оскарження судових рішень у касаційній інстанції заявник, який в установленому законом порядку був забезпечений послугами перекладача, вправі звертатися до нього по допомогу для перекладу документів, які готуються на розгляд суду за результатами якого може бути розпочато розгляд скарги, у тому числі ухвалено рішення про відкриття апеляційного чи касаційного провадження.

Переклад таких документів надає суду з`ясувати наявність в особи, яка звертається, прав на таке звернення, а також перевірити дотримання нею передбачених процесуальних вимог щодо змісту документа і його додатків, адже право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (п. 37 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» (заява № 8863/06)).

При цьому процесуальним законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме суду процесуальних документів, переданих на його розгляд, складених недержавною мовою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленими у справі № 686/24639/17 (провадження № 51-5496кмо18) та справі № 521/12324/18 (провадження № 51-5817кмо21).

Ураховуючи викладене, посилання ОСОБА_1 про обов`язок суду касаційної інстанції щодо самостійного залучення собі перекладача для перекладу касаційної скарги, яка надійшла на розгляд і яку викладено недержавною мовою, є необґрунтованими, так як апеляційні та касаційні скарги осіб, які мають право на оскарження судових рішень, повинні бути викладені державною мовою.

Відповідно до частини другої статті 75 ЦПК України перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду.

Оскільки у відведений судом строк, ухвала суду касаційної інстанції не виконана, а саме: не надано уточнену редакцію касаційної скарги, яка повинна бути викладена державною (українською) мовою, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню заявникові.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 квітня 2025 рокувважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков