Справа № 445/2995/24
провадження № 2/445/639/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

17 червня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

з участю позивача ОСОБА_1

представника третьої особи,

що не заявляє самостійних вимог

на предмет спору ОСОБА_2

спеціаліста психолога ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову вказує, що 21.01.2011 року між нею та відповідачем укладено шлюб у якому у них народились доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя із відповідачем не склалось та з 2013 року вони проживають окремо. В 2016 році шлюб між сторонами розірвано за судовим рішенням, окремо судом видано наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Діти постійно проживають із нею, відповідач дітьми не цікавиться, не спілкується, допомоги не надає, від виконання батьківських обов`язків ухиляється. Вказує, що відповідач зловживає алкогольними напоями, під час спільного проживання застосовував до позивача фізичне та психологічне насильство, в тому числі у присутності дітей, вчиняв крадіжки цінних речей, сім`ю відповідач ніколи не утримував, шантажував позивача та вимагав у неї грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн за надання нотаріального дозволу на виїзд дітей за кордон для відпочинку, погрожував викраденням дітей, тощо. Як наслідок, просить постановити судове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав відносно доньок, а також стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 9931,00 грн, зокрема витрати, які понесені для розвитку додаткових музичних здібностей дітей.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Львівської області від 13.03.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, за клопотанням позивача викликано в судове засідання свідків.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав вказаних у позові, просила позов задовольнити. Вказує, що з відповідачем тривалий час разом не проживають, останній долею дітей не цікавиться, менша донька взагалі не знає як виглядає її батько. Вказує, що відповідач зловживав алкогольними напоями, застосовував щодо неї фізичне та психологічне насильство, вимагав гроші за надання ним дозволу на виїзд дітей за кордон на відпочинок, коли вона з дітьми перебувала на відпочинку, відповідач впродовж цілого дня телефонував до поліції, що вона начебто викрала дітей, працівники поліції неодноразово приїжджали за місцем її проживання, де в той час був її батько. Такі дії відповідача призвели до госпіталізації її батька із сердечним приступом, цього ж дня її батько помер у лікарні. Зазначає, що відповідач не працював, сім`ю не забезпечував, вдавався до викрадення її особистих та цінних речей. Жодного доходу відповідач не має, аліменти за нього сплачувала його матір. Додатково відтворила голосові повідомлення, надіслані на її мобільний телефон відповідачем, де останній в хамовитій та грубій формі, із застосуванням нецензурної лексики, висловлюється на її адресу, в тому числі із застосуванням погроз.

В судовому засіданні заслухано думку неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які підтвердили обставини, викладені позивачем, вказали, що з батьком не спілкуються, він ними не цікавиться. ОСОБА_5 вказала, що була свідком застосування фізичного насильства відповідачем по відношенню до її матері, діти підтримали вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо них.

Представник Служби у справах дітей Золочівської міської ради заявлені позовні вимоги підтримав, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітніх доньок, вказує, що згідно висновку №121 від 19.09.2024 року комісія з питань захисту прав дитини Золочівської міської ради визнала за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Психолог в судовому засіданні вказала, що попередньо спілкувалась із неповнолітніми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . За наслідками спілкування нею підготовлено висновок психологічного обстеження. В ході спілкування нею встановлено, що відповідач з дітьми бачився лише раз відтоді, як сторони у справі почали проживати окремо. Дітьми відповідач не цікавиться, участі у їх вихованні не приймає, остання зустріч з батьком завдала дітям психологічної травми. Особиста прихильність до батька у дітей недостатня, до батька доньки відчувають агресивність, тривожність та пригнічення настрою.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи допитаними в якості свідків, надали показання, що відповідач ОСОБА_5 тривалий час із позивачем та дітьми не проживає. Раніше останній вживав алкогольні напої, в тому числі в присутності дітей. Дітьми відповідач не цікавиться, участі в їх вихованні не приймає. Коли відповідач проживав в с. Єлиховичі, Золочівського району Львівської області у позивача зникали цінні речі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим відправленням, скерованим за відомою суду адресою місця реєстрації відповідачки, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідними даними сайту «Укрпошти» за трекером відправлення.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

В постанові ВП ВС від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17, № 913/879/17 та від 21.05.2020 року у справі №10/249-10/19 та від 15.06.2020 року Верховний Суд звертав увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Окрім того, в постанові КЦС ВС від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, ВС зауважив, що відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, якщо це підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відзиву щодо заявленого позову відповідач не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доводи позивача, думку неповнолітніх дітей відносно яких ставиться питання про позбавлення батьківських прав, доводи представника Служби у справах дітей Золочівської міської ради, встановивши дійсні обставини справи, дослідивши наявні у ній докази та оцінивши такі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , сторони у справі є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 19.09.2016 року.

Відповідно до наказу Золочівського районного суду Львівської області від 31.07.2017 року із відповідача на користь повивача стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28.07.2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За місцем проживання позивач характеризується позитивно, в характеристиці вказано, що позивач розлучена, самостійно виховує двох неповнолітніх доньок.

Відповідач ОСОБА_4 , згілно постанови судді Корсунь-Швченківського районного суду Черкаської області від 24.11.2021 року притягувався до адміністарвтної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, тобто за несплату аліментів.

Окрім цього, з цієж причини відповідач був обмеженим у виїзді за межі України, тимчасово обмежений у праві полювання, користування зброєю, а також у праві керування транспортними засобами.

Станом на 01.07.2021 року заборгованість відповідача по аліментам становила 33 041,19 грн. За поясненнями відповідача аліменти на дітей сплачує мати відповідача, оскільки відповідач особисто нічого платити не бажає, іноді стверджував, що не являється біологічним батьком дітей.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Золочівської міської ради від 19.09.2024 року № 121, який затверджений рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради № 2713 від 02.10.2024 року, визнано за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із висновку також вбачається, що висновком комісії від 02.02.2022 року №5 було встановлено порядок побачення ОСОБА_4 із доньками, а саме кожні останні субота та неділя місяця з 10 год 00 хв до 17 год 00 хв, однак жодного разу ОСОБА_4 на такі побачення не приходив, останній раз діти бачили батька 01.09.2019 року.

Долученими до матеріалів справи актами обстеження житлово-побутових умов встановлено, що відповідач не прибував на зустрічі із дітьми у відповідності до порядку побачень, встановленого висновком комісії від 02.02.2022 року №5.

З довідок № 01-19/88 від 11.10.2024 року та № 01-19/87 від 11.10.2024 року, виданих Золочівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів «Школа радості», вбачається, що ОСОБА_4 жодного разу не відвідував доньок у школі, упродовж їхнього навчання, відповідач жодного разу не цікавився шкільним життям доньок, їх проблемами чи захопленнями, з класним керівником він не знайомий, на зв`язок не виходив.

Доньки сторін додатково навчаються у Золочівській музичній школі, де характеризуються позитивно, грають на музичних інструментах, є переможцями багатьох конкурсів, мають власні музичні інструменти.

Як вбачається із висновку психологічного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 215 від 09.05.2025 року наданого КЗ «Центр надання соціальних послуг Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області», відповідач з дітьми бачився лише раз відтоді, як сторони почали проживати окремо, участі у вихованні дітей відповідач не приймає, фізичним, духовним та моральним розвитком дітей не займається, дітей не відвідує, з батьком проживати діти не бажають, остання з ним зустріч завдала їм психологічної травми. Особиста прихильність до батька недостатня, до такого діти відчувають агресивність, тривожність та пригнічення настрою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Способи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

За змістом роз`яснень, п.п. 15, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Суд, вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ( далі по тексту - ЄКПЛ) становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Зазначав, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №20 від 19.12.2008), зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач маючи реальну можливість дбати про своїх неповнолітніх доньок, щоб забезпечити їм фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, оскільки є працездатною особою, молодого віку, хронічними чи іншими важкими захворюваннями не страждає, тобто немаючи жодних об`єктивних перешкод, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до своїх доньок. При цьому, судом також встановлено, що таке збайдужіле ставлення батька до дітей має місце вже протягом тривалого часу.

Окрім того, при вирішенні питання щодо задоволення позову, суд враховує повне ігнорування відповідачем питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньок, оскільки будучи обізнаним про перебування вказаної справи в провадженні суду, останній такою не цікавиться, надсилає позивачу погрози у формі голосових повідомлення, що продемонстровано позивачем в судовому засіданні.

Відтак, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітніх доньок відповідатиме інтересам останніх та максимально спрямоване на захист їх прав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За положеннями ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З представлених матеріалів вбачається, що діти сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають музичні здібності, постійно приймають участь у різноманітних конкурсах, де займають призові місця. Відповідно є потреба та доцільність у розвитку таких здібностей.

Згідно довідки № 11 від 14.10.2024 року виданої Золочівською музичною школою, ОСОБА_1 внесла плату за навчання дітей в музичній школі за період з 2018 року по 2024 рік у загальному розмірі 14 750,00 грн.

Відтак, оскільки вказані витрати викликані особливими обставинами, зокрема розвитком музичних здібностей дітей, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50% від суми вищевказаних витрат у розмірі 7 375,00 грн.

Водночас, у стягненні решти заявлених додаткових витратах, а саме у стягненні 50% вартості додаткових освітніх послуг, слід відмовити, оскільки такі кошти сплачені за навчання у закладі загальної середньої освіти та не пов`язані із особливими обставинами.

Окрім того, враховуючи, що позивач в силу приписів ст.5 ЗУ "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, за подання позову про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 1211,20 грн. судового збору, а також стягнути з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. судового збору сплачених останньою за подання позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст. 2,4,5,11,13, 141, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст. 164,165,166 СК України,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про стягнення додаткових витрат на утримання дітей та про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 7 375, 00 грн (сім тисяч триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок)

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом передбачених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 26 червня 2025 року.

Суддя О. М. Кіпчарський