Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2025 року м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
- головуючої судді Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання Козак О.Є.
- сторони в судове засідання не з`явилися
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір .

23 травня 2025 року позивач, в інтересах якої діє адвокат Сампара Н.М., звернулася до суду із заявою щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

До вказаної заяви долучено ордер адвоката, договір про надання правової допомоги від 30 серпня 2024 року, акт виконаних робіт від 22 травня 2025 року

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

Попередньо адвокат Сампара Н.М. подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився та будь-яких заперечень щодо розміру судових витрат не надав.

В силу вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву та доводи викладені у ній, дослідивши долучені до неї документи, вважає, що остання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , який згодом уточнила, та просила визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею за місцем її реєстрації.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково. Визначено місце проживання сина ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 . У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір .

Встановлено та вбачається із змісту позовної заяви, що адвокат Сампара Н.М. при пред`явленні позову зазначала, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 20 000 грн.

Також адвокат у судовому засіданні повідомляв, що подасть докази на підтвердження таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

На підтвердження понесення витрат на правовому допомогу адвокатом до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено ордер серії ВО № 1085599 від 02 серпня 2024 року на представництво інтересів ОСОБА_1 , договір №30/08 від 30 серпня 2024 року про надання правничої допомоги, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Захист права» в особі керуючого Сампари Н.М. та акт виконаних робіт від 22 травня 2025 року.

Предметом договору є представництво та захист інтересів ОСОБА_1 у судах.

Згідно умов п. 4.1. договору, сторони погодили, що на розмір гонорару адвокатського об`єднання впливають строки вирішення спору, ступінь важкості справи, обсяг правової допомоги, необхідний для досягнення бажаного результату та належного виконання доручень клієнта та умов його договору. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару адвоката. Сторони погодили гонорар за надання правової допомоги клієнту, згідно акту виконаних робіт.

Згідно акту виконаних робіт від 22 травня 2025 року сторони погодили розмір гонорару 20 000 грн, який складається з: ознайомлення з матеріалам справи, формування правової позиції, консультація, аналіз судової практики - 1000 грн, написання позову 4000 грн, написання заяви про зміну предмету позову -1000 грн, написання заяви про виклик і допит свідка 1000 грн, участь у судових засідання 13000 грн, на загальну суму 20 000грн.

У п. 4.3 договору сторони погодили, що клієнт зобов`язаний оплатити гонорар в розмірі визначеному сторонами в акті виконаних робіт протягом 30 днів з дати підписання Акту.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного його виконання (п. 6.1. договору).

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правову допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК ).

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу вимог п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача подав суду ордер, договір про надання правової допомоги та акт виконаних роті на суму 20 000 грн.

Відповідно до вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Сампара Н.М. та позивачем підтверджується наданими позивачем доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною 6 цієї ж статті ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини 5 статті 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 137 ЦПК України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 09.05.2023 у справі № 340/9009/21, від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21, від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.

Відповідач будучи повідомленим про час та місце судового розгляду, будь-яких заперечень щодо розумності та співмірності розміру судових витрат суду не надав.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення нею витрат на надання правової допомоги у розмірі 20 000 грн .

Однак, приймаючи до уваги те, що позов задоволено частково та положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сампара Надія Миронівна, про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за №607/24958/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, , адреса місцезнаходження: бульвар Тараса Шевченка,1 м.Тернопіль.

Повне рішення складено 10 червня 2025 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька