Справа № 161/8934/25
Провадження № 2/161/3432/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Новак Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвокатки Виш Анжели Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та збільшення розміру стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.08.2018 у справі №161/9022/18 розірвано шлюб, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі судового наказу, виданого 19.09.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/12468/17 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи із 09.08.2017 до досягнення повноліття.

Вказує, що наразі відповідач отримує стабільний дохід у військовій частині № НОМЕР_1 , про що позивачка дізналась із матеріалів виконавчого провадження №54742029, а визначена у судовому наказі сума аліментів є недостатньою для належного забезпечення доньок позивачки, оскільки матеріальні потреби на забезпечення дітей з віком зростають, завдяки підвищенню цін на продовольчі та непродовольчі товари, діти мають постійну потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати.

Також зазначає, що сімейний стан позивачки змінився, 27 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб, від даного шлюбу у них народилась донька: ОСОБА_6 , яка також перебуває на утриманні позивачки.

На підставі наведеного, просила суд ???змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року в цивільній справі №161/12468/17 стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 13.05.2025 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від позивачки та її представниці надійшли заяви про розгляд справ у їх відсутності, позо підтримали, просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання.

Суд ухвалив: провести розгляд справи за відсутності відповідача, який був належним чином повідомлений про час, місце та дату розгляду справи та не надав суду належних доказів поважності неявки в судове засідання.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що згідно судового наказу, виданого 19.09.2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/12468/17 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи із 09.08.2017 до досягнення повноліття (а.с.18).

Позивачка посилається на те, що на даний час відповідач отримує стабільний дохід у військовій частині № НОМЕР_1 , про що позивачка дізналась із матеріалів виконавчого провадження №54742029, а визначена у судовому наказі сума аліментів є недостатньою для належного забезпечення доньок позивачки, оскільки матеріальні потреби на забезпечення дітей з віком зростають, завдяки підвищенню цін на продовольчі та непродовольчі товари, діти мають постійну потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, діти потребують постійного матеріального забезпечення у побуті, у навчанні та у соціальному розвитку.

Відповідач є працездатною особою, матеріальний стан якого покращився, інших дітей чи непрацездатних членів сім?ї на утриманні немає.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Платник аліментів - відповідач у відзиві повідомив, що заперечує проти зміни способу стягнення аліментів на утримання своєї дочки, оскільки вказує, що сплачує аліменти, постійного доходу немає, посилається на погіршення стану здоров`я.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вказана стаття не містить будь-яких умов за яких одержувачу аліментів може бути відмовлено судом у способі стягненні аліментів. Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 березня 2020 у справі №759/10277/18, згідно із яким спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Тобто, позивач наділений абсолютним правом на зміну способу стягнення аліментів.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ВС від 14 листопада 2018 у справі № 372/2393/17, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Тобто, зміна способу стягнення аліментів передбачає зміну їх розміру.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що після винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, діти подорослішали, потребують додаткових витрат на придбання одягу, продуктів харчування, задоволення інших потреб для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 3196 грн.

За таких обставин суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 має достатньо правових підстав для звернення з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів.

Вирішуючи спір, суд виходить насамперед із якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також того, що стягувач має право змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши його у частці від доходу відповідача, відповідно суд приходить до висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача у твердій сумі та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач, відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави та на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 1 211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, на підставі ст. ст. 84, 91, 180-182, 184, 192 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов адвокатки Виш Анжели Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та збільшення розміру стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2017 року в цивільній справі №161/12468/17 та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк