Дата документу 24.06.2025 Справа № 332/4079/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4079/24 Головуючий у першій інстанції: Блажко У.В.
Провадження № 22-ц/807/748/25 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Гончар М.С.,

Трофимової Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У липні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника Гретченка О.Л. звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, за яким просив стягнути з відповідача Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» винагороду адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги та коштів, необхідних для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення.

В обґрунтування позову представник зазначив, що 03.07.2020 між С(Ф)Г «Ай-Петрі» в особі Мовчана О.Я. та адвокатом Скуратовим Д.В. (надалі Сторони) укладений Договір № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги. Згідно з п. 5.2. Договору термін його дії Сторонами визначено до 03.07.2021.

29.01.2021 Сторонами укладений Додатковий договір № 3. Пунктом 6 Додаткового договору № 3 визначений порядок оплати Клієнтом правової допомоги Адвокату у справах, серед яких справа за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 06.12.2019 № 8-2801/15-19-СГ, визнання частково недійсним наказу Головного управління Держгеокадасту у Запорізькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» від 27.12.2019 № 8-3502/15-19-СГ, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладено 18.03.2020 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (п. 6.14 Додаткового договору № 3)

Сторонами погоджено перелік правової допомоги, а саме: складання позовних заяв до суду, відповіді на відзив, заперечень, усіх без виключення заяв та клопотань, визначених ЦПК України, у місцевому загальному суді, ознайомлення з матеріалами справи.

Адвокатом у повному обсязі виконані умови Додаткового договору № 3 до Договору, зокрема, за справою, що зазначена за пунктом 6.14. Додаткового договору № 3, подана позовна заява до Василівського районного суду Запорізької області, суддею Нікандровою С.О. порушено провадження у справі № 311/448/21.

Також адвокатом на виконання п. 7.2 Додаткового договору № 3 складались відповіді на відзив та інші процесуальні документи, визначені ЦПК України.

Вартість правової допомоги та порядок її оплати визначено п. 8 Додаткового договору № 3.

Пунктом 8.2 Додаткового договору № 3 визначена вартість представлення Адвокатом інтересів Клієнта у судових засіданнях у Василівському районному суді Запорізької області.

22.04.2021 між Сторонами укладений договір про зміни до Договору, відповідно до умов якого термін дії договору визначений до 31.12.2022 (включно).

Листом від 23.07.2021 Клієнт повідомив Адвоката про розірвання Договору та додаткових договорів в односторонньому порядку. З урахуванням положень п. 3.3. Договору останній з урахуванням дати отримання Адвокатом від Клієнта повідомлення про його розірвання в односторонньому порядку вважається розірваним 26.09.2021.

У випадку дострокового розірвання договору за ініціативи Клієнта сума гонорару вираховується на підставі п. 9 Додаткового договору № 3. Відповідно до п. 9 Додаткового договору № 3 у випадку дострокового розірвання Договору за ініціативи Клієнта сума гонорару за виконану правову допомогу вираховується наступним чином: 9.1. опрацювання матеріалів та складання позовної заяви до суду згідно п. 6 Додаткового договору № 3 складає 50000,00 грн; 9.2. опрацювання матеріалів та складання відповіді на відзив складає 2000,00 грн за один процесуальний документ; 9.3. складання інших процесуальних документів до суду згідно п. 6 Додаткового договору № 3 - 800,00 грн за один процесуальний документ; 9.4. ознайомлення з матеріалами справи та опрацювання документів - 700,00 грн.

Відповідач за п. 6.14 Додаткового договору № 3 сплатив 2850,00 грн.

На підставі п. 9 Додаткового договору № 3 позивач розрахував заборгованість відповідача за п. 6.14. Додаткового договору № 3 станом на 26.09.2021, яка становить 6 750,00 грн та складається з сум за оплату таких послуг: 1) 2000 грн за опрацювання матеріалів і подання позовної заяви від 03.02.2021; 2) 800 грн за складання заяви від 19.04.2021 про залучення третьої особи у справі № 311/448/21; 3) 800 грн за складання пояснень від 19.04.2021 у справі № 311/448/2; 4) 800 грн за складання клопотання про витребування доказів від 05.05.2021 у справі № 311/448/21; 5) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 05.07.2021 у справі№ 311/448/21; 6) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 26.07.2021 у справі № 311/448/21; 7) 2000 грн за складання та подання відповіді на відзив від 18.03.2021 у справі № 311/448/21; 8) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 03.08.2021 у справі № 311/448/21; 9) 800 грн за складання пояснень від 19.08.2021 у справі № 311/448/21 на загальну суму 9600 грн. З урахуванням сплачених відповідачем за п. 6.14 Додаткового договору № 3 коштів у розмірі 2850 грн сума заборгованості становить 6 750,00 грн.

09.02.2022 позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія від 09.02.2022 про сплату заборгованості згідно з п. 6.14 Додаткового договору № 3. Разом з претензією надіслано для підписання акт від 23.09.2021 приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з п. 6.14 Додаткового договору № 3 від 29.01.2021 до Договору № 03/07/40/20 про надання правничої ( правової) допомоги від 03.07.2020.

Претензію від 09.02.2022 відповідачем отримано, однак, станом на момент складання позовної заяви заборгованість залишається несплаченою.

У зв`язку із чим позивач просить стягнути винагороду адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої допомоги (гонорар) у розмірі 6 750,00 грн, а також кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення у розмірі 252,00 грн, інфляційне збільшення боргу за період прострочення у розмірі 2 679,38 грн, три відсотки річних за період з 26.09.2021 по 04.06.2024 у розмірі 545,36 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2025 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що спір у справі є договірним. Предметом позову є вимога про стягнення з відповідача винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги (гонорар) за п. 6.14. Додаткового договору №3 від 29.01.2021 до договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020, коштів, необхідних для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення, та нарахованих річних і інфляційного збільшення боргу.

Погоджені сторонами умови договору обумовлені тим, що Клієнт сплачує один раз (безумовно занижену вартість правової допомоги) за договором 2 850 грн., як складання позовної заяви до суду, так і за складання усіх без виключення процесуальних документів у місцевому загальному суді за п. 6.14 Додаткового договору №3, а Адвокат погоджується з такими умовами, взяв на себе і виконав зобов`язання по надання визначеної правової допомоги. Погодження Адвоката з такими умовами мало місце виключно у зв`язку з кількістю справ 25 цивільних справ.

Зазначає, що Клієнт (відповідач у справі) скористався своїм правом на дострокове розірвання Договору, в силу п.9 Додаткового договору №3 Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату (позивачу у справі) суми гонорару за фактичну виконану правову допомогу по складанню Адвокатом процесуальних документів до Василівського районного суду Запорізької області за п. 6.14 Додаткового договору №3, з часу укладання Додаткового договору №3 до часу припинення Договору, тобто з 29.01.2021 по 26.09.2021.

Звертає увагу, що судом не враховано, що Клієнт за договором (відповідач у справі) під час дії договору і під час звернення з заявою про одностороннє розірвання договору, а ні письмово, а ні усно не обмежував права адвоката Скуратова Д.В. вчиняти ті чи інші дії за Договором, не наполягав на зупиненні надання правничої (правової) допомоги, зміні умов надання послуг, будь-що.

Крім того, судом не враховано, яким чином «порушення» позивачем умов договору пунктів 3.3., 5.4 Договору впливає на суть виконання договірних зобов`язань відповідачем, в тому числі і тих фактично наданих правових послуг, які вчинено до моменту складання Клієнтом листа про розірвання договору, а таких послуг фактично надано на суму 6 750 грн.

Невірна оцінка доказів і зазначення судом порушень умов Договору, яких не було, призвели до помилкового висновку щодо порушень умов добросовісності.

Зауважує, що акт приймання передачі виконаних робіт згідно п. 6.14 Додаткового договору №3 від 23.09.2021 в матеріалах справи наявний, і цей акт надано суду. Посилання суду про протилежне не є обґрунтованим і свідчить про неповне дослідження судом обставин справи.

Відтак ненадання відповідачем суду пояснень щодо отриманого ним акту приймання-передачі чи претензії не може бути пов`язано з порушенням Адвокатом умов добросовісності.

Окремо зазначає щодо дати складання акту, а саме 23.09.2021. Складання акту саме цією датою пов`язано з реалізацією відповідачем свого права на дострокове розірвання договору (п.9 Додаткового договору №3). І саме з цієї дати 23.07.2021 + 2 місяці 23.09.2021, у відповідача виник обов`язок по сплаті фактично наданих Адвокатом послуг.

Скаржник посилається і на те, що висновок суду про визнання наданих відповідачем роздруківок як належних і допустимих доказів є безпідставним, а висновок про доведену компенсацію по підставі цих роздруківок не є таким, який є законним, і таким, який може свідчити про виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, оскільки порядок виконання зобов`язань за договором встановлено інший, ніж надання роздруківок чи електронного листування.

Предметом позову є, в тому числі, вимога про стягнення 452 грн. - коштів, необхідних для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення. Суд відмовив у її задоволенні, вказавши що зазначена позивачем підстава для її стягнення п. 6.14 Додаткового договору не визначає компенсування таких витрат. Проте, заявлена до стягнення сума - стягнення коштів необхідних для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення не визначена умови п. 6.14 Додаткового договору. Позивач і не вказував у позові правові підстави для її стягнення як п. 6.14 Додаткового договору і це вказано безпосередньо у позові. У позові вказано, що необхідність відшкодування цих коштів визначено умовами договору пункти 3.2., 4.2. та 4.4. Договору і не пов`язано з діями Сторін по розірванню Договору чи односторонньої відмови від Договору. Обов`язок по відшкодуванню таких витрат Адвокату покладено на Клієнта (відповідача у справі).

Від представника Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» Мовчан О.Я. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (з 1 січня 2025 року це 90 840,00 грн., відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн. (3 028,00 грн. Х 30 = 90 840,00 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема: малозначні справи, що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За положеннями п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Встановлено, що ціна позову в даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, колегія суддів враховує, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зазначена справа відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 274 ЦПК України може розглядатися в порядку спрощеного провадження, не належить до виключень із цієї категорії відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами частини 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що положеннями Договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 не передбачено порядок дій адвоката щодо подальшого здійснення представництва після отримання ним повідомлення від клієнта про дострокове розірвання такого договору, що свідчить про необхідність погодження подальших дій між сторонами. Відповідно до підпунку 2 пункту 3.1. договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 адвокат зобов`язаний інформувати Клієнта про хід виконання доручення. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач інформував відповідача про здійснення будь-яких дій з представництва його інтересів з моменту отримання листа від 23.07.2021, б/н, яким Клієнт повідомив Адвоката про розірвання Договору №03/07/40/20 та додаткових договорів в односторонньому порядку, що порушує положення пунктів 3.3., 5.4 договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 та п. 1.10 Додаткового договору № 3 від 29.01.2021, відповідно до якого адвокат зобов`язаний з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 202/7582/18 (провадження № 61-1706св23)).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.07.2020 року між позивачем (клієнт) та адвокатом Скуратовим Дмитром Володимировичем укладений договір № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги), предметом якого є надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі, складання заяв, скарг, запитів, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, представництво інтересів клієнта у судах України, створених відповідно до законодавства (місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді) будь-якої спеціалізації, а також в інших без виключення державних і недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами (т. 1, а.с. 45-47).

Відповідно до п. 4.1. договору сторони узгодили, що детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати клієнтом адвокату гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та визначається додатковою угодою до цього договору. Така додаткова угода набуває чинності з її підписання уповноваженими представниками сторін. Оплата вартості надання правничої (правової) допомоги здійснюється клієнтом готівкою

Правнича (правова) допомога вважається наданою адвокатом і прийнятою клієнтом після підписання акту приймання- передачі наданої правничої допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (п. 4.5. договору).

Клієнт зобов`язаний на протязі трьох календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги підписати його або протягом вказаного строку надіслати (цінним листом з описом вкладення) на адресу Адвоката письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від прийняття наданої допомоги та підписання відповідного акту. Якщо протягом зазначеного строку Клієнт не підписав акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги і не надав письмове заперечення, допомога вважається наданою Адвокатом та прийнятою Клієнтом (п. 4.7. договору).

Пунктом 3.3. договору визначено, що Клієнт має право у будь-який час відмовитися від правничої (правової) допомоги за чинним договором та розірвати його в односторонньому порядку, попередивши про це Адвоката не пізніше як за два місяці письмовим повідомленням. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити Адвокату суму правничої (правової) допомоги за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а Адвокат зобов`язаний повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору, а також повернути Клієнту документи, отриманні від останнього або для нього у зв`язку із наданням правничої (правової) допомоги, крім тих, які були залучені Адвокатом до матеріалів справ у суді, органах досудового слідства, прокуратури або при надісланні скарг/заяв/звернень до інших установ.

29.01.2021 Сторонами укладений Додатковий договір № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 (т. 1, а.с. 16-19).

Пунктом 2 Додаткового договору № 3 від 29.01.2021 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 визначено, що Адвокатом надаються, а Клієнтом приймаються (отримуються) юридичні послуги (правнича (правова) допомога), про що складаються Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020.

Пунктом 6 Додаткового договору № 3 визначений порядок оплати Клієнтом правової допомоги Адвокату у справах, серед яких справа за позовом С(Ф)Г «Ай-Петрі» до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 з вимогами про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 06.12.2019 № 8-2801/15-19-СГ, визнання частково недійсним наказу Головного управління Держгеокадасту у Запорізькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність» від 27.12.2019 № 8-3502/15-19-СГ, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, який укладено 18.03.2020 між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (п. 6.14 Додаткового договору № 3).

Відповідно до розділу 7 додаткового договору № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги) від 03.07.2020 року сторони погодили наступний перелік правової допомоги: складання позовних заяв до суду згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п. 7.1.), складання відповіді на відзив, складання заперечень, складання усіх без виключення заяв та клопотань, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, у місцевому загальному суді, ознайомлення з матеріалами справи згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п. 7.2.), представлення інтересів клієнта у Василівському районному суді Запорізької області у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п. 7.3), складання апеляційної скарги (апеляційних скарг), (відзиву (відзивів) на апеляційну скаргу), ознайомлення з матеріалами справи у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п.7.4), представлення інтересів клієнта у Запорізькому апеляційному суді у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п.7.5.), складання касаційної скарги (касаційних скарг) (відзиву на касаційну скаргу) у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п. 7.6.), представлення інтересів клієнта у Верховному Суді у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3 (п.7.7).

Сторони відповідно до п. 8 Додаткового договору № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги) від 03.07.2020 року погодили вартість правової допомоги та порядок її оплати.

Відповідно до п. 8.1. Додаткового договору № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги) від 03.07.2020 року за правову допомогу, визначену пунктами 7.1. та 7.2. Додаткового договору № 3, клієнт сплачує адвокату 71 250 гривень, виходячи з розрахунку 2 850 гривень за кожну зі справ згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3. Вказану суму клієнт сплачує адвокату протягом п`яти календарних днів з моменту підписання Додаткового договору № 3.

Згідно з п. 8.2. Додаткового договору № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги) від 03.07.2020 року за представлення інтересів клієнта у Василівському районному суді Запорізької області (п. 7.3. Додаткового договору № 3) клієнт сплачує адвокату 70 доларів США, еквівалентно в національній валюті за одне судове засідання у справах згідно пунктів 6.1. 6.25. Додаткового договору № 3. Вказану суму клієнт сплачує адвокату напередодні призначеного судом судового засідання (за два дні).

Пунктом 9 Додаткового договору № 3 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової допомоги) від 03.07.2020 року визначено, що у випадку дострокового розірвання Договору за ініціативи клієнта сума гонорару за виконану правову допомогу вираховується наступним чином: опрацювання матеріалів та складання позовної заяви до суду згідно п. 6 Додаткового договору № 3 складає 50 000,00 гривень (п. 9.1.); опрацювання матеріалів та складання відповіді на відзив складає 2000,00 грн. за один процесуальний документ (п. 9.2.); складання інших процесуальних документів до суду, згідно п. 6 Додаткового договору № 3 - 800,00 грн. за один процесуальний документ (п. 9.3.); ознайомлення з матеріалами справи та опрацювання документів - 700,00 грн (п. 9.4.).

Листом від 23.07.2021 б/н голова С(Ф)Г «Ай-Петрі» ОСОБА_4 повідомив адвоката Скуратова Дмитра Володимировича про бажання відмовитися від правничої (правової) допомоги за чинним договором № 03/07/40/20 та додатковими договорами до нього та про розірвання їх в односторонньому порядку на підставі пунктів 3.3., 5.4. вказаного договору (т. 1, а.с. 21).

Звертаючись з даним позовом, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість, розраховану на підставі п. 9 Додаткового договору № 3 таким чином: 1) 2000 грн за опрацювання матеріалів і подання позовної заяви від 03.02.2021; 2) 800 грн за складання заяви від 19.04.2021 про залучення третьої особи у справі № 311/448/21; 3) 800 грн за складання пояснень від 19.04.2021 у справі № 311/448/2; 4) 800 грн за складання клопотання про витребування доказів від 05.05.2021 у справі № 311/448/21; 5) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 05.07.2021 у справі № 311/448/21; 6) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 26.07.2021 у справі № 311/448/21; 7) 2000 грн за складання та подання відповіді на відзив від 18.03.2021 у справі № 311/448/21; 8) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 03.08.2021 у справі № 311/448/21; 9) 800 грн за складання пояснень від 19.08.2021 у справі № 311/448/21 на загальну суму 9600 грн.

З урахуванням сплачених відповідачем за п. 6.14 Додаткового договору № 3 коштів у розмірі 2850 грн сума заборгованості становить 6 750,00 грн.

На підтвердження вчинення вказаних послуг позивачем було надано: копію позовної заяви від 03.02.2021, копію відповіді на відзив від 18.03.2021, копію заяви про залучення третьої особи ТОВ «Агрофірма «Лев» від 19.04.2021, копію пояснень від 19.04.2021, копію заяви про витребування доказів від 05.05.2021, копію заяви від 05.07.2021 про долучення копії договору про зміни від 22.04.2021 до договору № 03/07/2020 від 03.07.2020, копію заяви від 26.07.2021 про долучення рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2887/20, що не набрало законної сили, з доказами направлення заяви засобами поштового зв`язку 23.07.2021, копію заяви від 03.08.2021 про розірвання договору про надання правової (правничої) допомоги та продовження виконання адвокатом представницьких функцій ТОВ С(Ф)Г «Ай-Петрі», копію додаткових пояснень у справі від 19.08.2021 про надання інформації про оскарження рішення Господарського суду Запорізької області по справі № 908/2887/20 .

09 лютого 2022 року представник позивача адвокат Гретченко О.Л. звернувся до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» із претензією про сплату заборгованості згідно п. 6.14 Додаткового договору № 3. На адресу С(Ф)Г також було направлено акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно п. 6.14 до додаткового договору № 3 від 29.01.2021 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 для підписання (т. 1, а.с. 48-52).

Як зазначалося раніше, згідно з п. 4.7 Договору № 03/07/40/20 від 03.07.2020 Клієнт зобов`язаний на протязі трьох календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги підписати його або протягом вказаного строку надіслати (цінним листом з описом вкладення) на адресу Адвоката письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від прийняття наданої допомоги та підписання відповідного акту. Якщо протягом зазначеного строку Клієнт не підписав акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги і не надав письмове заперечення, допомога вважається наданою Адвокатом та прийнятою Клієнтом.

Тобто, протягом трьох календарних днів з моменту отримання клієнт має або підписати акт, або надати письмові заперечення.

Так, на підтвердження направлення С(Ф)Г «Ай-Петрі» вказаного акта суду було надано фіскальний чек АТ «Укрпошта», опис вкладення у цінний лист та накладна № 542 (т. 1, а.с. 53).

Разом з тим, заперечуючи проти позову, відповідач зауважував на тому, що надані правничі послуги були сплачені в повному обсязі до моменту розірвання договору, а ті правові послуги, що були надані адвокатом Скуратовим Д.В. після розірвання договору, не були виправданими та носили свавільний характер, відповідно, сторона відповідача має заперечення проти прийняття таких послуг.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 та частиною першою статті 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

В силу вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3.3. Договору № 03/07/40/20 від 03.07.2020 року, клієнт має право у будь-який час відмовитися від правничої (правової) допомоги за чинним Договором та розірвати його в односторонньому порядку, попередивши про це Адвоката не пізніше як за два місяці письмовим повідомленням. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату суму правничої (правової) допомоги за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат зобов`язаний повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору, а також повернути клієнту документи, отримані від останнього або для нього у зв`язку із наданням правничої (правової) допомоги, крім тих, які були залучені адвокатом до матеріалів справ у суді, органах досудового слідства, прокуратури або при надісланні скарг/заяв/звернень до інших установ.

Позивач отримав від відповідача лист від 23.07.2021 про дострокове розірвання договору. Слід звернути увагу, що вказаний лист не містить застережень у вигляді заборони на подальше провадження правничої діяльності позивача до кінця строку договору у відповідності до його умов.

Позивач відповідним чином відреагував на такий лист, надіславши 28.07.2021 року на адресу С(Ф)Г «Ай-Петрі» заяву щодо ініціативи клієнта про розірвання договору в односторонньому порядку, в якій зокрема звертає увагу клієнта на умови укладеного договору, а саме, що з урахуванням п. 3.3 Договору, договір буде вважатися розірваним з 26.09.2021 року і до цього часу адвокатом будуть виконуватися усі зобов`язання за договором і додатковими договорами. Така заява відповідачем отримана 31.07.2021 року.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про продовження виконання позивачем своїх зобов`язань за договором про надання правничої допомоги до 26.09.2021 року, погодився з цим, оскільки будь яких заперечень з цього приводу позивачу не надсилав.

Доказів прийняття участі у розгляді справи № 311/448/21 після 23.07.2021 року іншим представником С(Ф)Г «Ай-Петрі», або надсилання на адресу суду заперечень щодо участі саме у цій справі адвоката Скуратова Д.В. матеріали справи не містять.

Тож колегія суддів виходить із того, що за умовами укладеного між сторонами у справі договору дострокове розірвання такого договору можливе за умови попередження клієнтом адвоката за два місяці. Будь яких обмежень з приводу прав та обов`язків адвоката у зазначений двомісячний термін умови договору не містять. Адвокат у даному випадку діючи добросовісно повідомив про продовження виконання своїх зобов`язань за договором до 26.09.2021 року і не отримавши відповідних заперечень, застережень або обмежень, виконував обов`язки у відповідному об`ємі.

Відповідно до п. 9 Додаткового договору №3, у випадку дострокового розірвання Договору за ініціативи Клієнта, сума гонорару за виконану правову допомогу вираховується наступним чином: 9.1. опрацювання матеріалів та складання позовної заяви до суду, згідно п. 6 Додаткового договору №3 складає 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень; 9.2. опрацювання матеріалів та складання відповіді на відзив складає 2 000 (дві тисячі) гривень за один процесуальний документ; 9.3. складання інших процесуальних документів до суду згідно п. 6 Додаткового договору №3 800 гривень за один процесуальний документ; 9.4. ознайомлення з матеріалами справи та опрацювання документів 700 гривен.

Як зазначалося вище та вказує позивач, в інтересах відповідача ним були надані наступні послуги (Василівський районний суд Запорізької області, справа № 311/448/21), було подано наступні документи: 1) 2000 грн за опрацювання матеріалів і подання позовної заяви від 03.02.2021; 2) 800 грн за складання заяви від 19.04.2021 про залучення третьої особи у справі № 311/448/21; 3) 800 грн за складання пояснень від 19.04.2021 у справі № 311/448/2; 4) 800 грн за складання клопотання про витребування доказів від 05.05.2021 у справі № 311/448/21; 5) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 05.07.2021 у справі№ 311/448/21; 6) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 26.07.2021 у справі № 311/448/21; 7) 2000 грн за складання та подання відповіді на відзив від 18.03.2021 у справі № 311/448/21; 8) 800 грн за складання заяви про залучення доказів від 03.08.2021 у справі № 311/448/21; 9) 800 грн за складання пояснень від 19.08.2021 у справі № 311/448/21 на загальну суму 9600 грн.

З урахуванням сплачених відповідачем за п. 6.14 Додаткового договору № 3 коштів у розмірі 2850 грн сума заборгованості становить 6 750,00 грн.

Надання вищевказаних послуг у справі № 311/448/21, вартість яких заявлена до стягнення, підтверджується матеріалами справи

Таким чином, колегія суддів вважає, що факт надання позивачем послуг з правничої допомоги у цивільній справі №311/448/21 доведено на суму 6 750,00 грн.

Доводи відповідача, щодо недоцільності або надмірності вартості наданих послуг, колегія суддів до уваги не приймає, зважуючи на укладення між сторонами договору на відповідних умовах. Так, відповідачем надано право позивачу на подання відповідних процесуальних документів і визначена вартість їх складання, тому за умовою доведення факту надання певних послуг, заперечення щодо вартості таких послуг і безпідставності їх надання є необґрунтованими.

Доводи С(Ф)Г «Ай-Петрі» щодо оплати послуг позивача, принаймні тих, що були надані до надсилання листа про дострокове розірвання договору про надання послуг правничої допомоги не підтверджені належними доказами.

Умовами Договору (п. 4.6) встановлено, що Адвокат надає (надсилає) Клієнту акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги, в якому зазначається її зміст, сума, яка підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму (якщо такі мали місце).

Клієнт зобов`язаний на протязі трьох календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги підписати його або протягом вказаного строку надіслати (цінним листом з описом вкладення) на адресу Адвоката письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої допомоги та підписання відповідного акту (п. 4.7 Договору).

Таким чином, підставою для оплати послуг з надання правничої допомоги є підписаний акт приймання-передачі. Відповідач на підтвердження своїх заперечень щодо оплати послуг, вартість яких заявлена до стягнення не надав відповідного акту приймання-передачі та взагалі будь-яких доказів оплати послуг за договором надання послуг, що підтверджує безпідставність заперечень проти позову у цій частині.

Що стосується електронної переписки сторін, то слід зазначити, що колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з приводу належності відповідного доказу, зважуючи, що така переписка не підтверджує ані виконання вимог укладеного договору, ані сплату послуг за таким договором. Така переписка, лише доводить виконання адвокатом обов`язку, щодо надання клієнту відповідної інформації, щодо розгляду справ і провадження своєї правничої діяльності в межах виконання умов укладеного договору, при цьому спосіб фіксації виконаної роботи, чітко визначений умовами укладеного договору, а саме складання акту приймання-передачі виконаних робіт, і електронна переписка в такому випадку не може бути належним доказом.

Згідно правового висновку Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 910/1162/19), роздруківки електронної переписки не є належним доказом у справі чи виконання умов договору стороною, оскільки такі роздруківки не відповідають вимогам Закону № 851-IV та не мають електронного цифрового підпису. Сторона у справі повинна довести виконання неї свої зобов`язань виключно в межах погоджених сторонам умов договору, якщо інше не встановлено самим договором.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 28.06.2022 у справі № 922/1280/21, роздруківка з електронної пошти не є належними доказами виконання умов договору, оскільки відсутні докази підписання цього листа електронним цифровим підписом. При цьому відсутність електронного цифрового підпису на електронному доказі свідчить про те, що зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення інформації. За умовами укладеного сторонами договору погоджено чітку форму, в якій має відбуватись замовлення покупцем виробничого обладнання, а саме письмову форму шляхом підписання специфікації до договору, а не будь-яке листування.

Згідно постанови Верховного Суду від 28.12.2019 у справі №922/788/19, електронне листування між сторонами по справі не може вважатись належним письмовим доказом виконання умов договору, якщо останнім визначено інший спосіб його виконання, а роздруківка електронного листування не є електронним документом в розумінні частини першої статті 5 Закону № 851- IV.

Позивачем також заявлено вимогу, щодо стягнення 452 грн. коштів, необхідних для покриття витрат, пов`язаних із виконанням доручення.

Так, відповідно до п. 4.2 Договору, до суми правничої (правової) допомоги не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання Договору (поштові витрати, витрати на паливо, інше).

Відповідно до п. 4.4 Договору, оплата судових витрат, а також інших витрат, в тому числі пов`язаних з розглядом справи, здійснюється клієнтом.

Пункт 3.2 договору передбачає обов`язок клієнта своєчасно і в повному обсязі оплачувати згідно умов Договору та додатків до нього, вартість наданої адвокатом правничої (правової) допомоги, а також оплату витрат пов`язаних із розглядом справи.

Зважуючи на наявність в матеріалах справи доказів понесення витрат, необхідних для покриття витрат, пов`язаних із виконанням доручення, а саме послуг поштового зв`язку, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо відмови у стягненні таких витрат. Враховуючи викладене, такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

В цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Що стосується вимог позову щодо стягнення інфляційного збільшення боргу та трьох відсотків річних за період з 26.09.2021 року по 06.05.2024 року, то слід зазначити наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище, умовами Договору (п. 4.6) встановлено, що Адвокат надає (надсилає) Клієнту акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги, в якому зазначається її зміст, сума, яка підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму (якщо такі мали місце).

Клієнт зобов`язаний на протязі трьох календарних днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги підписати його або протягом вказаного строку надіслати (цінним листом з описом вкладення) на адресу Адвоката письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої допомоги та підписання відповідного акту (п. 4.7 Договору).

Таким чином, зобов`язання Клієнта щодо сплати певної суми за укладеним договором пов`язано з моментом отримання акту приймання-передачі. До цього часу факт надання послуг та вартість таких послуг є неузгодженою.

Адвокатом Скуратовим Д.В. 23.09.2021 року на адресу Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» було направлено заяву про повернення документів при розірванні договору, компенсації витрат, пов`язаних з виконанням доручення, оплати гонорару та інформування про надану правничу (правову) допомогу, разом з тим серед додатків до цієї заяви відсутній Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно п. 6.20 додаткового договору № 3 від 29.01.2021 року до договору № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 року, який було датовано 23 вересня 2021 року. Вказаний акт надісланий разом із претензією про сплату заборгованості згідно п. 6.20 Додаткового договору № 3, яка була оформлена представником ОСОБА_1 - адвокатом Гретченком О.Л. лише 09.02.2022 року.

Докази, які би підтверджували отримання Відповідачем С(Ф)Г «Ай-Петрі» Акту приймання-передачі послуг від 23.09.2021 року, суду не надані. Вказаний акт згідно матеріалів справи було надіслано відповідачу лише 10.02.2022 року разом із претензією, яка датована 09.02.2022 року, в одному поштовому відправленні.

Зважуючи на встановлені обставини у справі, можна контактувати, що позивачем доведено факт відправлення акту-приймання передачі відповідачу лише 10.02.2022 року, між тим доказів отримання такого акту матеріали справи не містять. І доводи відповідача з приводу отримання такого акту разом із матеріалами позовної заяви у цій справі, позивачем не спростовано.

Аналізуючи, можливість отримання вказаного поштового відправлення, колегія суддів також зважує на ту обставину, що воно було надіслано за 14 днів до початку введення на території України військового стану та подальшої окупації території розташування населеного пункту місцезнаходження відповідача.

Враховуючи наведені умови укладеного між сторонами договору, зобов`язання щодо сплати відповідачем витрат за надані послуги правничої допомоги виникає з моменту отримання та відповідного узгодження акту приймання-передачі, а оскільки встановлено, що отримання відповідачем такого акту приймання-передачі наданих послуг не доведено належними доказами, крім того між сторонами виник спір щодо факту надання послуг та їх оплати, то моментом виникнення зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані послуги є відповідне судове рішення. Таким чином, підстави для стягнення сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України відсутні, оскільки не встановлено факту прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою слід стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» на користь ОСОБА_1 винагороду адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги (гонорар) за п. 6.14 Додаткового договору №3 від 29.01.2021 до Договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 в розмірі 6 750 грн. та кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення в сумі 452,00 грн., а всього 7 202 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України) та становлять одну із складових судових витрат (частина перша статті 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Приписами частини першої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону № 5076-VІ гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

У частині третій статті 141 ЦПК передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК).

Встановлено, що професійна правова допомога ОСОБА_1 в суді першої інстанції надавалася адвокатом Гретченком О.Л. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1155405 від 23 лютого 2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 23/02/2024 від 23 лютого 2024 року, а також вищезазначеного договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 4 000,00 грн. до суду першої інстанції було надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 23 лютого 2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру №16.11.24 від 16.07.2024 року на суму 4000 грн, з якої вбачається, що клієнтом сплачено адвокату 4 000 грн за підготовку та подання позовної заяви, справа № 332/4079/24.

Професійна правова допомога С(Ф)Г «Ай-Петрі» в суді першої інстанції надавалася адвокатом Кара Л.Т. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1161551 від 30.01.2024 року, виданого на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 30.01.2024 року, а також вищезазначеного договору про надання правової допомоги.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу у розмірі 8 500 грн, суду першої інстанції було надано договір про надання правничої допомоги № б/н від 30.01.2024 року; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №4440 видане Карі Р.Т.; розрахунок суми судових витрат від 06.12.2024 року; акт виконаних робіт від 06.12.2024 року; квитанцію № 8 від 06.12.2024 року на суму 8 500 грн.

Колегія суддів погоджується з тим, що позивачем у справі понесено витрати на правничу допомогу, в свою чергу, відповідачем теж понесено витрати на правничу допомогу. Докази наявності відповідних витрат є належними та допустимими, а тому такі витрати підлягають відшкодуванню.

Як зазначалося вище, вимоги позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково у загальній сумі 7 202 грн.

Згідно вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Колегія суддів, зважуючи на складність та категорію справи, участь адвокатів сторін в судовому розгляді, перелік послуг правничої допомоги, наданої в ході розгляду справи, ціну позову, часткове задоволення вимог, керуючись принципами справедливості та верховенства права, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, заяву кожної зі сторін про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, вважає за необхідно визначити розмір судових витрат, який підлягає відшкодуванню для позивача, у розмірі 3 000,00 грн, для відповідача - у розмірі 2 000 грн.

Відтак, шляхом взаємозаліку з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 1 000 грн (3 000 - 2 000).

Щодо судових витрат у вигляді сплати судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з п.п. б), в) ч. 4 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При зверненні до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 судовий збір не сплачував, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо сплати судового збору як інвалід другої групи.

Так, згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , яке видане Пенсійним фондом України №, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, довічно.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Позов заявлено на суму 10 426,74 грн, задоволено на суму 7 202 грн. Таким чином, оскільки колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме на 69,07 %, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставками 2024 року (1211,20) з урахуванням пониженого коефіцієнту 0,8, за подання позовної заяви у розмірі 669,26 грн

Також, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги з урахуванням пониженого коефіцієнту 0,8, у розмірі 1 453,44 грн.

Всього з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 122,70 грн. (669,26 грн. + 1 453,44 грн.).

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2025 року у цій справі скасувати та ухвалити постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» (ЄРПОУ 31014720) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) винагороду адвоката за здійснення представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги (гонорар) за п. 6.14 Додаткового договору №3 від 29.01.2021 до Договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020 в розмірі 6750 грн. 00 коп., кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення, в сумі 452 грн. 00 коп., а всього - 7 202 (сім тисяч двісті дві) грн. 00 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» (ЄРПОУ 31014720) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Ай-Петрі» (ЄРПОУ 31014720) на користь держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 122 (дві тисячі сто двадцять дві гривні) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2025 року.

Головуючий

Судді: