печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чертока О.Ф. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Печерського районного суду м. Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чертока О.Ф. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання заявник наголошує на тому, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Черток О.Ф. перебуває зведене виконавче провадження № 70874051 до складу якого входять ВП № 70873815 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду № 757/14715/21 від 10.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 234108,83 грн. та ВП 70873998 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду № 757/1666/21-ц від 16.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 104993,82 грн. З моменту відкриття виконавчого провадження з боржника стягнено 21326,63 грн. Боржником рішення не виконано. Про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було. Державним виконавцем, вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які він має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на нього рішенням, останнє досі запишається не виконаним. Зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і для держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, суд визнав за можливе розглянути подання у відсутність державного виконавця, у відповідності до положень ст. 441 ЦПК України. Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Черток О.Ф. перебуває зведене виконавче провадження № 70874051 до складу якого входять ВП № 70873815 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду № 757/14715/21 від 10.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 234108,83 грн. та ВП 70873998 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду № 757/1666/21-ц від 16.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 104993,82 грн.

Так, як вбачається з матеріалів 27.01.2023 приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 70873815 та 70873998, які були направлені боржнику рекомендованим листом (рекомендовані листи приватному виконавцю не поверталися).

27.01.2023 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. Відповідні записи внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав. Того ж дня приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження до банківських установ, які підключені до електронного обміну в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України від 18.03.2025, рахунків, як фізична особа-підприємець, відкритих у банківських установах боржник не має.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами від 18.03.2025 боржник не працює та пенсію не отримує.

Згідно відповіді Державної податкової служби від 18.03.2025 про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму щорічного доходу боржнику не працює.

Згідно відповіді МВС від 18.03.2025 автотранспортних засобів за боржником не зареєстровано.

19.02.2025 приватним виконавцем отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , згідно якої за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

06.06.2024 виконавцем було встановлено, що боржником відкрито новий рахунок в АТ «Райффайзен банк», а саме НОМЕР_2 , у зв`язку з чим винесено постанову про арешт коштів боржника.

Боржник з моменту відкриття виконавчого провадження відкривав новий рахунок в банківській установі з метою подальшого уникнення від виконання рішення суду. З моменту відкриття виконавчого провадження боржником не було здійснено жодних дій направлених на погашення боргу за виконавчим документом. Під час виконання рішення суду боржником жодної інформації про майно, на яке можливо звернути стягнення, для виконання виконавчого документа та пояснень про причини невиконання рішення суду, боржник не надав.

20.11.2023, 10.01.2024, 23.01.2024 приватним виконавцем до АТ «Райффайзен банк» направлено платіжні вимоги з метою примусового списання грошових коштів боржника в рахунок погашення боргу.

В рамках виконавчого провадження 70874051 частково списано з рахунку боржника в АТ «Райффайзен Банк» кошти в розмірі 21326,63 грн., які в подальшому були розподілені у відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження (розпорядження про розподіл додається).

З моменту відкриття виконавчого провадження виконавцем регулярно направлялися вимоги та запити до банківських установ з метою отримання інформації стосовно наявності рахунків боржника та наявності грошових коштів на рахунках (вимоги у кількості 18 штук надаються).

18.03.2025 виконавцем до банківських установ направлено черговий запит на отримання інформації. Згідно наданої відповіді з банківських установ у боржника відкриті рахунки АТ «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк», на яких відсутні кошти для погашення заборгованості (копія відповіді додається), в інших банках зазначених у запиті відкриті рахунки відсутні.

Згідно відповіді Державної міграційної служби про реєстрацію місця проживання боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

16.05.2024 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 за яким суди повідомили, що боржник проживає за даною адресою, але провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири не відчинили, про що складено відповідний акт та залишено вимогу приватного виконавця.

15.07.2024 приватним виконавцем на адресу боржника ( АДРЕСА_1 ) направлено виклик з вимогою з`явитися до приватного виконавця 22.07.2024, але в назначений день та час боржник до приватного виконавця не з`явився, пояснення не надав (копія реєстру відправки рекомендованих листів додається).

26.11.2024 приватним виконавцем на адресу боржника ( АДРЕСА_1 ) направлено виклик з вимогою з`явитися до приватного виконавця 03.12.2024, але в назначений день та час боржник до приватного виконавця не з`явився, пояснення не надав (копія реєстру відправки рекомендованих листів додається).

03.12.2024 приватним виконавцем на адресу боржника ( АДРЕСА_1 ) направлено виклик з вимогою з`явитися до приватного виконавця 10.12.2024, але в назначений день та час боржник до приватного виконавця не з`явився, пояснення не надав (копія реєстру відправки рекомендованих листів додається).

11.12.2024 приватним виконавцем на адресу боржника ( АДРЕСА_1 ) направлено виклик з вимогою з`явитися до приватного виконавця 18.12.2024, але в назначений день та час боржник до приватного виконавця не з`явився, пояснення не надав (копія реєстру відправки рекомендованих листів додається).

19.12.2024 приватним виконавцем на адресу боржника (м. Київ, вул. Соловцова, 6) направлено виклик з вимогою з`явитися до приватного виконавця 27.12.2024, але в назначений день та час боржник до приватного виконавця не з`явився, пояснення не надав (копія реєстру відправки рекомендованих листів додається).

19.02.2025 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , але провести виконавчі дії не виявилось можливим, оскільки двері квартири не відчинили, про що складено відповідний акт та залишено вимогу приватного виконавця.

Згідно відповіді Державної міграційної служби України на ім`я боржника оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 08.05.2019, органом видачі - 8030, та другий діючий паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 виданий 13.09.2023, органом видачі - 8012.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник з 27.01.2023 по 18.03.2025 неодноразово виїжджав за кордон.

Відповідно до статті 28 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною з виконавчому документі.

Боржником рішення не виконано. Про причини такого невиконання державного виконавця повідомлено не було.

З матеріалів справи, вбачається, що державним виконавцем, вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, однак, у зв`язку зі свідомим невиконанням боржником своїх обов`язків, які він має змогу виконати, та зобов`язань, покладених на нього рішенням, останнє досі запишається не виконаним. Зазначене має негативні наслідки, як для стягувача, так і для держави в цілому, оскільки реальне виконання рішення суду є одним з показників ефективності роботи державних органів та сприяє зміцненню авторитету держави.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Частиною 2 статті 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України

У своєму Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантовані статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції. Невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Згідно з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Аналізуючи наведені обставини, зміст подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чертока О.Ф. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та доданих до нього документів, суд приходить до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 441, 461 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чертока О.Ф. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на строк до виконання зобов`язань за виконавчим листом Печерського районного сулу м. Києва № 757/14715/21-ц від 10.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 234108,83 грн; виконавчим листом Печерського районного сулу м. Києва № 757/1666/21-ц від 16.01.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» боргу у розмірі 104993,82 грн та основної винагороди приватного виконавця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Р.В. Новак