Справа № 527/1160/25
провадження 2/527/632/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2025 року м.Глобине
Справа № 527/1160/25
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Фіцай О.Л.
за участю секретаря судового засідання - Москаленко В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄРДПОУ 39861924, яка подана представником позивача Ушакевич Мариною Петрівною до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, -
10 квітня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 15.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73251816.
Відповідно до п.п.2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Договору кредиту, Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 13 000,00 грн. на строк 30 днів (до 13.11.2024 р.), із відповідною фіксованою процентною ставкою 0,250% в день, яка діє протягом Строк Договору, визначеного п.п.2.2. п.2 Договору.
Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (Пеня) за день, Сторонами відповідно до умов п.п.2.2.4. Договору становить 2,7% в день.
Пунктом 2.2.4. Договору кредиту, сторони обумовили, що комісія за надання Позики складає 15% від суми наданої Позики, що у гривневому еквіваленті складає 1 950,00 грн.
Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 13 000,00 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , котрий надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору позики,що підтверджується відповідною Довідкою про 'Укладення договору (Ідентифікацію) фінансової установи.
Позичальником під час укладення Договору кредиту №73251816, пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank© Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті ТОВ «МуСгеdit», ,який відповідач отримав на зазначений номер телефону, підписано (акцептовано) пропозицію про' укладення Договору кредиту (оферти), графік платежів, підтверджено укладення Договору кредиту, отже Договору кредиту №73251816 від 15.10.2024 року, укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, сторони погодили суму позики - 13 000,00 грн.; строк договору - 30 днів; дату повернення позики (останній день) -13.11.2024 року; розмір процентів: базова процентна ставка у день - 0,750%, процентна ставка на прострочену позику у день - 2,70%, пеня у день - 2,7%, орієнтовну реальна річна процентна ставка - 1186,17%, орієнтовну загальну вартість позики - 15 925,00 грн.
В свою чергу, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
У зв`язку з неповерненням заборгованості та відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором кредиту №73251816 від 15.10.2024 року (додається), станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 22 243,00 грн., яка складається з:- заборгованості за основним боргом - 13 000,00 грн,;
- заборгованості за несплаченими базовими процентами - 975,00 грн.;
- заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику - 6 318,00 грн.;
- заборгованість за комісією - 1 950,00 грн.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» суму заборгованості в розмірі 22 243,00 грн. та судові витрати.
Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 15.04.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника.
Розгляд справи було призначено неодноразово, проте відповідач судове засідання не з`явився, про дату та час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому ст. 128 ЦПК України порядку шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем реєстрації та я.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ураховуючи викладене, суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В судовому засіданні 17 червня 2025 року завершено розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 15.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73251816.
Відповідно до п.2.1 Договору Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позивальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Сума кредиту 13 000,00 грн., строк кредитування 30 днів. Процентна ставка/день 0,250%.
Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1950,00.
Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 13 000,00 грн. строком на 30 днів шляхом перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , котрий надано Позичальником та міститься в реквізитах Договору позики, що підтверджується відповідною Довідкою про 'Укладення договору (Ідентифікацію) фінансової установи.
Позичальником під час укладення Договору кредиту №73251816, пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи Bank© Національного банку. Далі, за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора на веб-сайті ТОВ «МуСгеdit», ,який відповідач отримав на зазначений номер телефону, підписано (акцептовано) пропозицію про' укладення Договору кредиту (оферти), графік платежів, підтверджено укладення Договору кредиту, отже Договору кредиту №73251816 від 15.10.2024 року, укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором кредиту №73251816 від 15.10.2024 року станом на дату здійснення розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 становить 22 243,00 грн., яка складається з:- заборгованості за основним боргом - 13 000,00 грн,;
- заборгованості за несплаченими базовими процентами - 975,00 грн.;
- заборгованість за несплаченими процентами на прострочену позику - 6 318,00 грн.;
- заборгованість за комісією - 1 950,00 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Положеннями ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, судом встановлено, що 15.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір, який підписано Відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Таким чином, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Судом встановлено, що розмір відсотків, який було нараховано позивачем відповідає умовам кредитного договору.
Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 1950,00 грн. суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Також у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
У кредитному договорі № 73251816 від 15.10.2024 кредитодавцем фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Разом із тим, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Суд зазначає, що послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на споживчі потреби, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1950,00 грн комісії задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що кредитор свої зобов`язання за договором № №73251816 від 15.10.2024 виконав у повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. В той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконав і не повернув кошти у сумі та у строк, визначений договором, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в розмірі 20 293,00 грн.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 04.03.2025 про сплату судового збору в сумі 3028,0 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 91,23% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2762,44 (3028 х 91,23/100).
Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, надано копію договору про надання правової допомоги № 03/08/2023 від 03.08.2023 року, додаткову угоду № 3 до договору, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги від 20.02.2025, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 7100 грн.
Оскільки, позовні вимоги задоволені частково (задоволено 91,23% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6477,33 грн (7100 х 91,23/100).
Керуючись статтями 12, 13, 76, 78, 81, 141, 178, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», код ЄРДПОУ 39861924, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" (місцезнаходження: пл. Арсенальна, буд. 1Б, м. Київ, 01010, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 23 червня 2025 року

Суддя О. Л. Фіцай