Справа № 504/2577/24
Номер провадження 2/504/1088/25
УХВАЛА

24.06.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Литвинюк А.В.,

секретаря судового засідання Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче судове засідання.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином, в порядку ст.ст.128-130 ЦПК України.

До підготовчого судового засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Тищенко С.Ю. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак 24.06.2025 року представник ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернувся з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

До підготовчого судового засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак 22.08.2024 року засобами поштового зв`язку звернулася до суду з заявою про визнання позову.

До підготовчого судового засідання представник третьої особи - органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак 27.12.2024 року заступник голови Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради Тормоса Т. засобами поштового зв`язку звернулася з заявою, в якій просила суд здійснювати розгляд справи за відсутності їх представника.

У зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.3 ст.200 ЦПК України).

Водночас, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано ст.8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (ст.ст.1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення ст.8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п.50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (ст.ст.164-167).

Зокрема, відповідно до ст.164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тому, для суду є беззаперечним встановлення того, чи має втручання у право відповідача законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Обговорюючи питання чи відповідало втручання у право відповідача «цілям», про які йдеться в п.2 ст.8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини і відповідно чи має воно законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

Визначаючи, чи був захід по втручанню у права відповідачів, «необхідним в демократичному суспільстві», судова колегія беручи до уваги справу в цілому, буде перевіряти встановлені судом першої інстанції обставини та наведені у рішенні суду підстави, для мотивування висновків на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачу, як матері дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Тому, суд вважає, що в даному випадку слід відмовити в ухваленні рішення у підготовчому засіданні через подання відповідачем заяви про її згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, 353 ЦПК України, суд,

постановив:

Відмовити у прийнятті рішення у підготовчому засіданні через подання відповідачем ОСОБА_2 заяви про її згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

Продовжити підготовче судове засідання, слухання справи відкласти до 12:00 год 08.10.2025 року, в яке викликати сторін по справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Литвинюк А. В.