У Х В А Л А

Справа № 932/104/24

Провадження № 2-др/932/25/25

04 червня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Громовику Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Бориса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Бориса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

13.05.2025 року до суду надійшла заява представника відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21056,10 грн.

В обгрунтування заяви зазначено, що підставою закриття провадження стала подана до суду 05.05.2025 року заява позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Відповідач був вимушений реагувати на поданий позов, який завідомо був помилковим в частині неналежного відповідача і способу захисту, оскільки нотаріус не може відповідати за позовами щодо незгоди позивача із заповітом, оформленим раніше у іншого нотаріуса. Оскарження в цій справі постанови відповідача як нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не могло призвести до захисту прав та інтересів позивача. В даному випадку незгода позивача з новим заповітом спадкодавця свідчить про наявність спору стосовно конкретного правочину заповіту від 07.06.2022 року.

Очевидно, що відповідачем в такому спорі має бути особа, вказана спадкоємцем в такому новому заповіті. Нотаріус не може виступати відповідачем, оскільки не повинен відповідати за таким позовом і не має обсягу прав і обов`язків, який міг би відновити права позивача. Нотаріус не вправі давати оцінку новому заповіту на предмет його дійсності, оскільки це відноситься до компетенції суду. Тому оскарження постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не може відновити прав позивача, які він вважає порушеними.

Отже, дії позивача можна вважати помилковими і неправильними, що, однак, в будь-якому разі не впливає на визначення судом розміру стягуваних судових витрат в даному випадку. Заявлена у відзиві попередньо розрахована сума судових витрат 18000 грн. не істотно збільшена на 3000 грн. через тривалість провадження і повторні витребування доказів, що перебувало поза межами контролю відповідача. Також до розрахунку включена сума поштових витрат відповідача на відправку відзиву позивачу.

При розгляді заяви просить врахувати добросовісну поведінку відповідача та його представника, відсутність будь-яких ознак затягування розгляду справи чи іншого перешкоджання правосуддю, забезпечення явки у всі призначені судом засідання. Витрати відповідача на правничу допомогу були необхідними, невідворотними, обґрунтованими, співмірними з тривалістю справи та обсягом витраченого адвокатом часу.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Представник відповідача подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

03.01.2024 року позивач звернувся з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Бориса Анатолійовича, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 22.08.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 07.05.2025 року було прийнято заяву позивача про відмову від позову та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Бориса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

За змістом ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, для стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Відповідач стверджує, що необґрунтовані дії позивача, виразились в поданні завідомо помилкового позову до неналежного відповідача, оскільки оскарження постанови відповідача як нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії не могло призвести до захисту прав та інтересів позивача.

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Так, доступ до суду є правом особи, гарантованим, зокрема, ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст.55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат у разі закриття провадження у справі можливе саме у випадку необґрунтованості дій позивача, та звертала увагу, що сам по собі факт закриття провадження у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмету спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 640/1029/18, ухвали Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 906/961/17, від 08.07.2020 у справі № 810/3711/18).

Поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожним таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача" (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17).

Окрім того, поняття "необґрунтовані дії позивача" не є тотожним поняттю "необґрунтований позов", адже законодавець свідомо визначив як підставу для компенсації саме дії позивача, які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору позов. Тобто предметом дослідження в даному випадку не може бути надання оцінки обґрунтованості позовних вимог, яка здійснюється судом при прийнятті рішення по суті спору.

З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами, що судом не встановлено.

Окрім цього, суд враховує висновки викладені у постановах ВС від 18.12.2019 року у справі № 640/1029/18 та 14.01.2021 року у справі № 521/3011/18.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 142, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Бориса Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол