Справа № 521/6950/25
Номер провадження № 2/521/4386/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді: Шевчук Н.О.,

секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників справи:

від Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" не з`явився;

від ОСОБА_1 не з`явилася.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви.

У квітні 2025 року до Хаджибейського районного суду міста Одеси через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №702 від 28.10.2020 року та № від 18.01.2021 року у загальному розмірі 43018 грн. 23 коп., а також стягнення витрат зі сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів позичальником та сплати відповідних процентів за користування ними, комісії, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість у вказаному вище розмірі.

Так, за доводами позивача, між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 28.10.2020 року було укладено кредитний договір №702, за яким позичальнику з урахування збільшення кредитного ліміту 18.02.2021 року надано кредит у сумі 17900 грн.; 18.01.2021 року було укладено кредитний договір №, за яким позичальнику надано кредит у сумі 10000 грн.

Позивач зауважив, що відповідачка не виконує свої зобов`язання і станом на 04.02.2025 року у неї утворилася заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 43018 грн. 23 коп.

Представник позивача зазначила, що нею вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачці вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка нею не була виконана, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та на даний час відповідачка ухиляється від виконання зобов`язань за кредитними договорами.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України.

01.05.2025 року цивільна справа № 521/6950/25 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.

Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 12.05.2025 року у справі № 521/6950/25 було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.

Відзиву від ОСОБА_1 до Хаджибейського районного суду міста Одеси не надходило, що не є перешкодою для розгляду даної справи на наявними у ній матеріалами.

Представник позивача Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" в судове засідання не з`явився, за доводами позовної заяви, представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Заява розглянута судом та задоволена.

Відповідачка ОСОБА_1 повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідачка була сповіщена належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними у матеріалах справи (відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК), які направлялися на адресу відповідачки, з огляду на що, суд приходить до переконання про можливість розглянути справу за відсутності відповідачки, згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Хаджибейського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у змішаній формі (паперовій та електронній), надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, з відмовою в іншій частині, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.10.2020 року підписано заяву №702 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, відповідно в якій ОСОБА_1 власноручним підписом підтвердила, та просила АТ «ПУМБ» встановити їй на поточний рахунок у гривнях кредитний ліміт у розмірі 15000 грн. Підписанням заяви позичальник також підтвердила, що нею отримана платіжна картка, вона ознайомлена з правилами користування платіжною карткою, повідомлена про те, що стандартна процентна ставка складає 47, 80 %, реальна процентна ставка складає 47, 88 %, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживачів за весь період користування кредитом складає 12577 грн. 58 коп.

Також у вказаній заяві зазначено, що права та обов`язки клієнта і Банку, їх відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, а також порядок зміни і припинення дії договору визначаються умовами ДКБО, які погоджуються клієнтом при підписанні цієї заяви.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту, також підписаного власноруч як позичальником, так і позикодавцем, сторони погодили істотні умови договору такі як розмір кредиту 15000 грн., строк кредитування 12 місяців, зі спливом вказаного строку, продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін; мета отримання кредиту загальні споживчі цілі, у тому числі для оплати за договором страхування; спосіб та строк надання кредиту шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку з дня прийняття рішення Банком; стандартна процентна ставка 48, 88%; реальна процентна ставка 47, 88 %; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 62, 0%.

Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту, наданої Банком, за договором № 702, 28.10.2020 року позичальнику було встановлено кредитний ліміт у розмірі 15000 грн., який в подальшому 18.02.2021 року було збільшено до 17900 грн.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості за договором №702, сума основного боргу складає 17891 грн. 71 коп., проценти за користування кредитними коштами 10666 грн. 22 коп. станом на 04.02.2025 року.

Відповідно до банківської виписки з карткового рахунку позичальника за період з 28.10.2020 року по 04.02.2025 року вбачається, що остання активно користувалася кредитними коштами, частково сплачувала і тіло кредиту, і проценти за користування ним.

18.01.2021 року відповідачка за допомогою ОТП пароля підписала заяву № на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якої вказала, що беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на офіційному сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО. Просила надати їй споживчий кредит на загальні цілі у розмірі 10000 грн. на строк 24 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %; розмір процентної ставки 0, 01%.

Також сторони, підписуючи вказану заяву погодили графік платежів.

Паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем за допомогою ОТП пароля, останні погодили істотні умови кредитного договору, такі як суму кредиту 10000 грн., строк кредитування 24 місяців, щомісячну комісію за користування кредитом 2,99 %, процентну ставку 0,01 %, інші умови.

З платіжної інструкції від 18.01.2021 року №46869292.43152.8810 вбачається, що Банком на рахунок ОСОБА_1 було перераховано 10000 грн. кредитних коштів за договором №.

З розрахунку заборгованості позичальника перед Банком за кредитним договором № вбачається, що залишок непогашеної суми кредиту складає 9583 грн. 37 коп. станом на 04.02.2025 року, за процентами 3 грн. 29 коп., за комісією 4873 грн. 64 коп. станом на 04.02.2025 року.

З банківської виписки по рахунку відповідачки за період з 18.01.2021 року по 04.02.2025 року вбачається, що 18.01.2021 року позичальник отримала готівкові кошти у розмірі 10000 грн., які в подальшому частково погашала.

Також у матерілах справи наявна роздруківка Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк 04.02.2025 року направив на адресу позичальника вимогу про повернення кредиту за № 702 у розмірі 28557 грн. 93 коп., № у розмірі 14460 грн. 30 коп., що загалом складає 43018 грн. 23 коп., яка залишилася без реагування і відповіді відповідачки, з огляду на що, Банк звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Про направлення вимоги на адресу відповідачки позивачем свідчить список згрупованих поштових відправлень, наявних у матеріалах справи, яка залишилася без реагування і відповіді останньої.

Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема повного погашення кредитної заборгованості відповідачки перед Банком, матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за кредитними договорами.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак, після підписання кредитного договору у сторін виникають взаємні права та обов`язки, зокрема, у позикодавця виникає зобов`язання надати кредитні кошти позичальнику, а у позичальника виникає зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи, що виникають в результаті використання кредитних коштів.

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У даній справі судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сталі кредитні правовідносини.

При цьому, судом встановлено, що відповідач, підписавши заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, беззастережно підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договорів комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які розміщені на сайті АТ «ПУМБ».

Так, у даній справі судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 28.10.2020 року було укладено кредитний договір №702, за яким з урахуванням збільшення суми кредиту, позичальнику надано кредит у сумі 17900 грн. зі строком 12 місяців; також 18.01.2021 року відповідачка за допомогою ОТП пароля підписала заяву № на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за яким позичальнику надано кредит у сумі 10000 грн., на строк 24 місяця.

Тобто, позивач та відповідач досягли згоди щодо істотних умов кредитних договорів: предмету, строків, обов`язків сторін, розміру процентів за користування кредитними коштами.

Судом у даній справі встановлено, що Банк виконав умови кредитних договорів перед позичальником та надав останній кредитні кошти, що відповідачем спростовано.

Водночас, як встановлено судом, відповідачка невчасно та не в повному обсязі виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, з огляду на що у неї виникла заборгованість у нарахованому Банком розмірі, відтак вимоги Банку в частині стягнення з відповідача на свою користь основної заборгованості за кредитними договорами та нарахованих відсотків за користування такими кредитними коштами є обґрунтованими та потребують задоволення, також і з огляду на те, що Банком, на підставі погоджених між сторонами умов, на адресу позичальника було направлено досудову вимогу про сплату боргу у повному обсязі.

Водночас, щодо нарахованої позивачем до сплати відповідачем комісії, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 вказаного закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».

З правової позиції висловленій в постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19 вбачається, що: «Законом України «Про споживче кредитування», який вступив в дію 10 червня 2017 року, безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту; відповідно до частин 1 та 2 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит; умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними; тож умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Судом у даній справі встановлено, що укладеним між сторонами кредитним договором № від 18.01.2021 року сторони погодили між собою, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99 % без уточнення систематичності запиту інформації щодо кредиту споживачем.

Відтак, у даному разі, враховуючи те, що відповідачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору №, укладеного між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно у розмірі 2,99 %, є нікчемними, а тому вимоги позовної заяви в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих останнім сум комісій у загальному розмірі 4873 грн. 64 коп. задоволення не потребують.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачка взятих на себе кредитних зобов`язань в строки та обсязі, передбачені кредитними договорами, не виконала, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є частково обґрунтованими та такими, що потребують часткового задоволення у розмірі 38144 грн. 59 коп., з яких: за договором №702, сума основного боргу складає - 17891 грн. 71 коп., проценти за користування кредитними коштами 10666 грн. 22 коп.; за договором № сума основного боргу складає - 9583 грн. 37 коп., за процентами 3 грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім комісії за кредитним договором № у розмірі 4873 грн. 64 коп. слід відмовити.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2147 грн. 95 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 530, 611, 612, 625-627, 1054-1055 ЦК України, ст. 2, 5, 10, 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" ( 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, ) - заборгованість за кредитними договорами №702 від 28.10.2020 року, № від 18.01.2021 року, у загальному розмірі 38144 грн. 59 коп., судовий збір у розмірі 2147 грн. 95 коп.

В частині позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, ) комісії у розмірі 4873 грн. 64 коп. відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 26.06.2025 року.

Повні відомості про учасників справи згідно із п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство ""ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Суддя Н.О. Шевчук