Справа № 308/8139/25
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24.06.2025 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Лешанич Леся Вікторівна, до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення 3% та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Лешанич Леся Вікторівна, через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, згідно з якою просить стягнути із Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 основну суму заборгованості в розмірі 83052,80 грн, суму інфляційних збитків у розмірі 96002,06 грн та суму штрафних санкцій у розмірі 19277,35 грн.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, оскільки таку подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання ним копії ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (у новій редакції) з усуненими недоліками, надіслання її копії для відповідача, а також подання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 1586,66 грн.

Зокрема, дана позовна заява залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а саме, не містить: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися (п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України); зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України); попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Звертаючись з даним позовом, окрім стягнення 3% та інфляційних втрат, позивач також просить стягнути з відповідача основну суму заборгованості у розмірі 83052,80 грн, тобто суму, яку вже було стягнуто згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2017 у справі №308/10134/16-ц.

Позов не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки позивачем не зазначено обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги у частині стягнення основної суми заборгованості (83052,80 грн), яку вже стягнуто рішенням суду, що набрало законної сили, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини.

Крім того, позивачеві слід сплатити судовий збір у сумі 1586,66 грн (1983,32 * 0,8), про що подати документ, що підтверджує сплату судового збору у вказаній сумі.

Позивачем у позові зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак наведені доводи позивача є помилковими та не заслуговують на увагу, оскільки предметом позову є не стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а стягнення суми саме за прострочення виконання рішення суду.

Підстав для звільнення від сплати судового збору судом не встановлено та документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону до позову не додано.

Зазначена ухвала про залишення позову без руху отримана представником позивача 13.06.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

18.06.2025 на виконання вищенаведеної ухвали судді про залишення позову без руху через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача адвоката Лешанич Л.В., згідно з якою просить прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрити провадження у справі.

Однак, дослідивши вказану заяву представника позивача на усунення недоліків, суддя дійшов висновку про не усунення позивачем недоліків позову, вказаних в ухвалі судді від 13.06.2025.

Таким чином, вбачається, що позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Отже, в кожному випадку позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, внесе у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, з огляду на те, що ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху не було повністю виконано позивачем, а також беручи до уваги те, що повернення позову відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із зазначеним позовом, вважаю за необхідне позовну заяву визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст. 185, 261, 354, 355 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Лешанич Леся Вікторівна, до Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення 3% та інфляційних втрат вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.М. Світлик