Справа № 383/804/25
Номер провадження 2-з/383/15/25
УХВАЛА

26 червня 2025 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючої судді Замші О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кулі В.О.,

розглянувши в м. Бобринець Кіровоградської області, в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

На підставі ч.2 ст.149 ЦПК України (до пред`явлення позову) заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити газопостачальним компаніям в тому числі, але не виключно товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вчиняти дії щодо припинення розподілу природного газу на об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначається, що заявник ОСОБА_1 , є побутовим споживачем послуг з постачання природного газу з метою використання для власних потреб за адресою АДРЕСА_1 . Газопостачальною компанією йому надаються послуги з постачання природного газу з метою використання для власних потреб та згідно сформованої в електронному кабінету довідки №3941920-В від 25.06.2025 року заборгованість за користування природним газом за вказаною адресою відсутня.

Проте, повідомленням "про припинення розподілу газу" від 16.06.2025 року №108-КФ/100/200/1-25 ТОВ "Газорозподільні мережі України" повідомило заявника про наявність заборгованості та здійснення заходів по припиненню розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , не зважаючи на те, що жодних документів (правочинів, заяв між заявником та ТОВ "Газорозподільні мережі України" не укладалось)

Заявник вказує про намір звернутися до суду з позовом немайнового характеру для захисту порушеного права, зокрема з позовом про заборону ТОВ "Газорозподільчі мережі України" втручатися в газопровід та можливості користування природним газом, визнання незаконним нарахування ТОВ "Газорозподільчі мережі України" суми боргу та звільнення від обов`язку сплати послуг з розподілу природного газу.

Просить застосувати заходи забезпечення позову, вказуючи на те, що у разі задоволення позовних вимог матиме місце дотримання його прав як споживача щодо користування природним газом для власних потреб. Разом з тим, у разі якщо майбутній відповідач (власник/розпорядник/оператор з надання послуг постачання природного газу) здійснить припинення розподілу природного газу, дане унеможливить виконання умов договору з газопостачальною компанією, якою йому надаються послуги з постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а саме сплату платежів, від чого недоотримає постачальник, а також в майбутньому створить умови для нових судових позовів щодо відшкодування завданих збитків, визнання недійсними правочинів, дій, бездіяльності тощо.

Виконання рішення суду у даній справі може стати неможливим, якщо буде припинено постачання природного газу до об`єкта.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до змісту пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами".

У поданій заяві заявник просить заборонити газопостачальним компаніям в тому числі, але не виключно товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вчиняти дії щодо припинення розподілу природного газу на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за своїм змістом вимога фактично є тотожною позовним вимогам (майбутній позов) про заборону втручатися у газопровід та можливість користуватися природнім газом.

У частині десятій статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Окрім того, звертаючись до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову, заявник вказує на співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, при цьому необхідність забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника про майбутнє невиконання договору з газопостачальною компанією (яка не є стороною майбутнього позову) та можливі майбутні судові позови.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви щодо застосування передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України виду забезпечення позову.

Керуючись, ст. 149, 153, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони газопостачальним компаніям, в тому числі, але не виключно товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" вчиняти дії щодо припинення розподілу природного газу на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 26.06.2025 року.

Суддя Олена ЗАМША