___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3271/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України, поданої через представника позивача адвоката Дяченка Сергія Вікторовича до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди в порядку регрес,

ВСТАНОВИВ:

МТСБУ 02.05.2025 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 50 076,00 гривень та судового збору у сумі 3028,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2019 року біля 21 год 00 хвл у м.Одесі (Малиновський район) водій ОСОБА_1 - відповідач, керуючи автомобілем «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Мельницька збоку вул. Акордна у напрямку вул. Балківська, біля буд. № 13, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка у темпі бігу перетинала проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля у невстановленому для переходу місці. Внаслідок наїзду ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у лікувальному закладі. По даному факту було відкрито кримінальне провадження за № 0000844 від 14.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів встановлено, що причиною ДТТІ, яка призвела до спричинення смерті пішохода ОСОБА_2 виявилися порушення самим пішоходом вимог пунктів 4.4, 4.14 а); б) «Правил дорожнього руху України. Виходячи з вищенаведеного, кримінальне провадження № 0000844 23.07.202018.10.2019 року постановлено закрити у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. На дату скоєння ДТП, а саме на 13.09.2019 року автомобіль марки «BMW Х5» р.н. НОМЕР_1 не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП та із відповіді від НПУ по ДТП № 332249.

Водночас відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини), Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. В той же час, чинне законодавство не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого, на яку послалися суди попередніх інстанцій.

Із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування 27.10.2021 року до МТСБУ звернувся уповноважений представник батька загиблої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , з відповідними документами, які підтверджують право на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника, а саме: Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 14 вересня 2019 року; інформація про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого, згідно якого на момент смерті ОСОБА_2 до кола першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого входили батько загиблої - ОСОБА_3 1937 року народження; та діти: - ОСОБА_5 1996 року народження та - ОСОБА_6 2005 року народження; акт про засвідчення перебування на утриманні загиблої ОСОБА_2 батька ОСОБА_3 . Документи неповнолітнього сина потерпілої в ДТП (загиблої внаслідок ДТП) ОСОБА_2 - ОСОБА_6 (ІД картка, довідка реєстрації місця проживання особи). Однак, 13.05.2022 року представник ОСОБА_6 по довіреності ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про долучения документів про виплату страхового відшкодування з врахуванням доданої довідки від Залізничного ВДРАЦС у м. Львів них № 212/22.30-26 29.04.2022 про наявність актового запису про смерть ОСОБА_3 батька загиблої, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тож, враховуючи вимоги чинного законодавства, Позивач, після звернення уповноваженої особи сина загиблої внаслідок ДТП із відповідною заявою, здійснив Розрахунок розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника від 18 квітня 2022 року по справі № 80834, згідно якого до відшкодування належить 1/3 мінімальної суми виплати ( ОСОБА_6 , 2005 року народження). Належні до відшкодування кошти в розмірі 2/3 від мінімального розміру страхового відшкодування, належні до виплаті батьку загиблої не відшкодовуються (у зв`язку із смертю останнього). Розмір виплати страхового відшкодування визначено Довідкою № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 18.04.2022 року, затверджений Наказом № 3/2083 від 18.04.2022 року, факт виплати страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника підтверджується платіжною інструкцією № 818912 від 19 квітня 2022 року в розмірі 50076,00 грн. Отже, враховуючи вищенаведене, оскільки відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини), в даному випадку є підстава для звернення до Відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Отож, враховуючи вимоги чинного законодавства, Позивач, після звернення представника родичів загиблої внаслідок ДТП із відповідною заявою здійснив регламентну виплату заявнику в розмірі 50 076,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 818912 від 19 квітня 2022 року. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 50 076,00 грн, та судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою суду від 06.05.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позовну заяву з додатками разом з копією ухвали суду від 06.05.2025 про відкриття провадження у справі направлено на адресу реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 .

Відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву, або ж клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, ухвала про відкриття провадження разом з позовом та додатками, надсилалися йому за зареєстрованим місцем проживання належним чином і згідно з Довідками АТ «Укрпошта» про причину повернення поштового відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень повернулись з відмітками від 25.05.2025 та від 19.6.2025 «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач відзиву, заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 13 вересня 2019 року біля 21 год 00 хв у м. Одесі (Малиновський район) водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW X5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Мельницька збоку вул. Акордна у напрямку вул. Балківська біля буд. № 13, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка у темпі бігу перетинала проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля у невстановленому для переходу місці. Внаслідок наїзду ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у лікувальному закладі.

По даному факту було відкрито кримінальне провадження за № 0000844 від 14.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до висновків комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин ДТП наїзду автомобіля на пішохода № 20-3792/3793 від 01.07.2020, згідно якого у даній дорожньо-транспортній ситуації дій водія автомобіля «BMW X5» р.н. НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пункту 12.3 ПДР, згідно з якими, у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він негайно повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів встановлено, що причиною ДТП, яка призвела до спричинення смерті пішохода ОСОБА_2 виявилися порушення самим пішоходом вимог пунктів 4.4, 4.14 а); б) «Правил дорожнього руху України.

Виходячи з вищенаведеного, кримінальне провадження № 0000844 23.07.202018.10.2019 року постановлено закрити у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

На дату скоєння ДТП, а саме на 13.09.2019 року автомобіль марки «BMW Х5» р.н. НОМЕР_1 не був забезпеченим, тобто його власник не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами транспортного засобу на дату ДТП та із відповіді від НПУ по ДТП № 332249.

Статтею 1166 ЦКУ перелічені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Зокрема, в п. 1 ст. 1166 зазначено, що «майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка й завдала».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини), Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (крім випадку відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки), с те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини, Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

В той же час, чинне законодавство не передбачає такої підстави для звільнення від відповідальності власника джерела підвищеної небезпеки як вина потерпілого, на яку послалися суди попередніх інстанцій.

Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-и (провадження № 61-267020618); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18): від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-и (провадження № 61-33216св18), від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17 (провадження № 61-22598св18), від 07 жовтня 2020 року у справі № 742/637/19 (провадження № 61-320св20).

Правова позиція Верховного Суду Касаційного цивільного суду щодо обов`язку водія транспортного засобу відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки встановлена також згідно з Постановою від 21 квітня 2021 року у справі № 450/4163/18 (Цивільна юрисдикція).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно із ст.23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до положень ст. 27 Закону страхове відшкодування (регламентна виплата), пов`язана із смертю потерпілого виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком піст дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 Закону, МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Станом на 13.09.2019 року мінімальна заробітна плата складала 4173,00 гривень щомісячно, тому 36 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку складають мінімальну суму в розмірі 150 228,00 грн.

Із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування 27.10.2021 року до МТСБУ звернувся уповноважений представник батька загиблої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з відповідними документами, які підтверджують право на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника, а саме: Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 14 вересня 2019 року; інформація про коло осіб першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого, згідно якого на момент смерті ОСОБА_2 до кола першого ступеня споріднення по відношенні до загиблого входили батько загиблої - ОСОБА_3 1937 року народження; та діти: ОСОБА_5 1996 року народження та ОСОБА_6 2005 року народження; акт про засвідчення перебування на утриманні загиблої ОСОБА_2 батька - ОСОБА_3 ; документи неповнолітнього сина потерпілої в ДТП (загиблої внаслідок ДТП) ОСОБА_2 . ОСОБА_6 (ІД катка, довідка реєстрації місця проживання особи).

Однак, 13.05.2022 року представник ОСОБА_6 по довіреності ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про долучення документів про виплату страхового відшкодування з врахуванням доданої довідки від Залізничного ВДРАЦС у м. Львів них № 212/22.30-26 29.04.2022 про наявність актового запису про смерть ОСОБА_3 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тож, враховуючи вимоги чинного законодавства, Позивач, після звернення уповноваженої особи сина загиблої внаслідок ДТП із відповідною заявою, здійснив Розрахунок розміру відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника від 18 квітня 2022 року по справі № 80834, згідно якого до відшкодування належить 1/3 мінімальної суми виплати ( ОСОБА_6 , 2005 року народження - сину загиблої. Належні до відшкодування кошти в розмірі 2/3 від мінімального розміру страхового відшкодування, до виплати батьку загиблої не відшкодовуються (у зв`язку із смертю останнього).

Розмір виплати страхового відшкодування визначено Довідкою № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 18.04.2022 року, затверджений Наказом № 3/2083 від 18.04.2022 року, факт виплати страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника підтверджується платіжною інструкцією № 818912 від 19 квітня 2022 року в розмірі 50076,00 грн.

Відповідно до п.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України «особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом».

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Водночас, враховуючи вищенаведене, оскільки відсутність вини водія транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини), в даному випадку є підстава для звернення до Відповідача з регресним позовом про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.

Моторне (транспортне) страхове бюро України або його уповноважені особи направляло на адресу відповідача - ОСОБА_1 листи про обов`язок сплатити борг за дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), пропонувало погасити зазначений борг частинами, зокрема, листи № 3-016/41041 від 15.11.2021 року, № 3-016/9356 від 17.05.2022 року, № 3-016/13522 від 01.07.2022 року, № 80834 від 27.05.2024 року. Останній лист повернувся з відміткою пошти про причини невручення листа адресату «за закінченням терміну зберігання». На дату звернення до суду Відповідач борг не погасив, жодних намірів щодо погашення боргу не виявив, досудову вимогу залишив без уваги.

Згідно з роз`ясненнями, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди під власником джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи особа громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, оперативного чи керування на інших підставах (договір оренди, довіреності і т.п.).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 червня 2019 року, положення частини 1статті 128 КПК щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до МТСБУ як юридичної особи, на яку статтею 41 Закону №1961-ІVпокладено обов`язок відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, своїми правами та обов`язками не скористався, відзив та заперечення на позов не надав, позовні вимоги не спростував.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі у розмірі 50 076,00 гривень.

Відповідно до змісту ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 3028,00 грн..

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,247,263 - 265,268,279,280-284,352,354 ЦПК України, ст.ст.1166,1187,1188,1191 ЦК України,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовльнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати в порядку регресу у розмірі 50 076 (п`ятдесят тисяч сімдесят шість) гривень00 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень,00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Моторне (транспортне) страховове бюро України, 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , ел. Адреса: .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Рішення підписане 27.06.2025.

Суддя Ю. А. Скриль