ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1722/24

Провадження № 22-ц/820/1299/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 674/1722/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Наталюком Назаром Миколайовичем, на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року в складі судді Шафікової Ю.Е. у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ТзОВ "Коллект Центр" звернулося до суду з позовом, в якому товариство просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договорами № від 08.11.2019 року та № 956643 від 20.09.2021 року в загальному розмірі 42180 грн 22 коп, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що між 08 листопада 2019 року між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики № . Відповідно до якого кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії договору 36 календарних місяців з остаточним терміном повернення траншу, не пізніше строку користування траншем. ОСОБА_1 був наданий кредит (транш) на підставі особисто підписаної нею заявки-анкети № від 16 березня 2020 року та пропозиції (оферти) на отримання 5 траншу, які підписані позичальником електронним цифровим підписом, в межах укладеного договору позики № .

Крім того, 20 вересня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено договір № 956643, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн., відсоткова ставка - 2,00 %, яка нараховується з другого дня користування позикою до дати повернення позики, строк дії договору 30 календарних днів.

14 липня 2021 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 14-07/21, згідно з умовами якого ТзОВ «Інфінанс» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема за договором позики № від 08 листопада 2019 року.

В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року відступило право боргової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № від 08 листопада 2019 року. На підставі вказаних договорів до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором позики, при цьому загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № на день формування позовної заяви становить 35343 грн 29 коп, з яких 1970 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 33 373 грн 29 коп заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.

Також вказував позивач, що 25 січня 2022 року між ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТзОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №25/01/2022/1, відповідно до якого ТзОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитним договором. В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТзОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за договором № 956643. При цьому, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 956643 від 20.09.2021 року становить 6836,93 грн, з яких 2000 грн заборгованість за тілом кредиту; 4800 грн заборгованість за процентами, 32 грн інфляційні збитки, 4,93 грн нараховані 3% річних.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 року в сумі 35343 грн 29 коп та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2029 грн 72 коп, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Наталюк Н.М. подали апеляційну скаргу, оскільки висновки суду першої інстанції щодо задоволення вимог за кредитним договором № від 08.11.2019 року не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважають, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № від 08.11.2019 року підлягають скасуванню, а в іншій частині рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року просять залишити без змін. Так судом першої інстанції вказувалося, що згідно умов договору товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в договорі. Однак, максимальна процентна ставка за Договором № від 08.11.2019 року за користування кредитом 1,75 %, при цьому заборгованість за основним зобов`язанням, тілом кредиту - 1970 грн, суд стягнув заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 33373,29 грн, що в 19 разів перевищує суму самої заборгованості. Суд прийняв до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 08.11.2019 року, станом на 03.10.2024 року, виключно в межах строку дії кредитного договору - 36 календарних місяців, з 08.11.2019 року по 07.11.2022 року, проте вказаний розрахунок є неправильним, оскільки згідно підписаної Заявки-анкети від 16.03.2020 року відповідачка взяла споживчий кредит на суму 1970 грн, терміном на 30 днів з оплатою відсоткової ставки 1,75% за один день, тому відповідно до п.1.6 Договору строк кредитування складає 30 днів і діє до 02.05.2021 року включно. Із доданого до позову розрахунку заборгованості за договором вбачається, що розрахунок днів користування кредитом є 40, дні прострочення 10, тому такий розрахунок не відповідає умовам договору, оскільки строк користування кредитом лише 30 днів. Тому вважають, що суд першої інстанції при досліджені письмових доказів дійшов невірного висновку про відповідність наданого розрахунку, умовам укладеного з відповідачем договору № № від 08.11.2019 року і відповідно в повном обсязі стягнув нараховані відсотки за кредитною заборгованістю в сумі 33 373 грн 29 коп. Адже відсотки з договорами нараховано поза строком кредитування. При цьому позивач не заявив вимоги про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також, суду не надано до позовної заяви розрахунків заборгованості по кредитному договору, що унеможливлює встановлення суми заборгованості, за який період були нараховані відсотки за кредитним договором, їх розмір та процентна ставка, що було б беззаперечним доказом взагалі наявності заборгованості.

ТОВ «Коллект Центр» подало відзив на апеляційну скаргу, посилаються, що договори було підписано сторонами, екземпляр кожного договору надано відповідачу в особистому кабінеті. Підстав для сумніву у змісті договорів відповідачем не наведено. Отже, долучені копіі договорів є належними та достатніми доказами. На виконання умов договору про надання позики № від 08.11.2019 року позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у відповідному розмірі 1 970 грн. Дана обставина підтверджується відповідними довідками про ідентифікацію та квітанцією, щодо здійснення успішного переказу грошових коштів на карту, яка зазначена позичальником в договорі. Судом було зазначено, що надана квитанція є первинним документом бухгалтерського обліку в розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджує належне виконання своїх зобов`язань зі сторони кредитодавця. Позичальник, будучи повнолітньою, дієздатною особою в повній мірі розуміла взяття на себе зобов`язань та настання наслідків за їх не виконання, свідомо обрала саме ті умови, які їй були зручними та виконувала умови договору, тим самим підтвердила виникнення відносин між сторонами. Крім того, відповідно до п. 7.2 Договору, умов Акцепту Оферти, а також Правил надання грошових коштів у позику (розділ 12) підписанням заяви-анкети та/або цього договору позичальник підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами, в тому числі і з Правилами надання грошових коштів у позику, їй була надана вичерпна інформація про умови надання кредиту, передбачена вимогами чинного законодавства, та передано оригінал Договору про надання позики. Дане застереження засвідчене особистим електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, що беззаперечно підтверджує факт ознайомлення відповідача з усіма умовами та Правилами отримання та користування кредитними коштами. Вказані Договір та Правила були доступними для безперешкодного ознайомлення на сайті товариства та в особистому кабінеті позичальника. Згідно з Договором позики інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, а відтак вимоги Правил є обов`язковими до застосування та виконання Сторонами. Позивачем надано розрахунки заборгованості, з яких вбачається загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості. Зазначають що ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість не нараховував, а звернувся до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості виключно з сумою, яка була передана в рамках підписаного Договору про відступлення права вимоги. Рішенням суду було детально проаналізовано розрахунок заборгованості та задоволено позовні вимоги щодо нарахованих процентів. Відповідно до погоджених умов, протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору позичальнику надається право користуватись кредитними коштами, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил (п. 1.7. Договору). Пропозиція (Оферта) на отримання 5 траншу згідно Заявки-анкети містить погоджені умови щодо строку дії Договору 3 роки. Строк дії договору позики 36 календарних місяців. У відповіді на відзив позивачем було детально звернуто увагу на строк користування траншем для можливого полаьшого користування кредитним коштами з кредитним лімітом та строк користування кредитними коштами. Як вбачається з долучених позивачем наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості відповідача, нарахування відсотків за отриманим 5-м траншем за Договором надання позики проведено за період з 16.03.2020 р. по 07.11.2022 р., тобто виключно в межах строку користування кредитними коштами 36 календарних місяців з дати укладення договору, від 08.11.2019 року.

Рішення суду в частині відмови у стягненні коштів за договором № 956643 від 20.09.2021 року в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 08.11.2019 між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № , підписанй електронним цифровим підписом позичальника, а саме одноразовим ідентифікатором.

За умовами п.1.2. Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії частинами (траншами) в межах строку дії кредитного договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем. Загальний (максимальний) розмір кредитної лініії 20 000 грн. (п.1.5. Договору). Максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів, максимальна відсоткова ставка 1,75 % на один календарний день (п.1.6. Договору).

Відповідно п.1.7. Договору протягом 36 календарних місяців з дня укладання Договору позичальнку надається право користуватись кредитними коштами, які позивальник зобов`язаний повернути в рамках надання кредиту на умовах Договору та правил.

На підставі зазначеного договору ТзОВ «Інфінанс» надало ОСОБА_1 пропозицію (оферту) 5 траншу кредиту в рамках дії договору № від 08.11.2019.

За змістом оферти ОСОБА_1 запропоновано прийняти умови кредиту (траншу): розмір кредиту 1970 грн, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору позики 3 роки, відсоткова ставка 1,75% в день за користування кредитом.

16.03.2020 року ОСОБА_1 підписала акцепт даної оферти електронним цифровим підписом на отримання кредиту в сумі 1970 грн, строк користування кредитом 30 днів, строк дії договору три роки, відсоткова ставка 1.75%, спосіб отримання кредиту платіжна картка № 897311.

Зазначені документи, які містять всю необхідну інформацію щодо позичальника підписані за допомогою власноручного електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора 2q2j3s.

Таким чином, первісний кредитор виконав умови Договору, оферти та акцерт оферти, перерахувавши ОСОБА_1 обумовлену суму 5 траншу 1970 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 51127441 від 16.03.2020.

Згідно з розрахунком заборгованості наданим ТзОВ «Інфінанс», станом на 14.07.2021 року, на день укладання договору факторингу у відповідачки є заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 по тілу кредиту 1970 грн, по відсоткам 16756 грн 34 коп.

14.07.2021 між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» відступив ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників зокрема за договором позики № від 08 листопада 2019 року, що укладений між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Згідно з розрахунком заборгованості, наданого ТзОВ «Вердикт Капітал», станом на 07.11.2022 року відповідачка має заборгованість за кредитним договором № від 08.11.2019 по тілу кредиту 1970 грн., заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги 16756 грн., 34 коп., нараховані відсотки за кредитним договором після відступлення рва виоги 16 616 грн., 95 коп., а всього в межах трьохрічного строку дії договору в сумі 35343 грн. 29 коп.

ТзОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023 від 10 березня 2023 року відступило право боргової вимоги до боржників ТзОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № від 08 листопада 2019 року, що укладений між ТзОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № на суму 35343,29 грн., зокрема, 1970,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 33373,29 грн. заборгованість по процентам.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № від 08.11.2019 року, вбачається, що станом на 03.10.2024 вона становить 35343,29 грн, з яких: 1970 грн заборгованість за тілом кредиту; 33373,29 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, тобто виключно в межах строку дії кредитного договору - 36 календарних місяців, тобто з 08.11.2019 року по 07.11.2022 року.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, сторони уклали в електронній формі договір позики № від 08.11.2019 року, за умовами якого ТзОВ «Інфінанс» надало ОСОБА_1 20 000 грн кредиту, який надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами ( траншами) в межах строку діє договору 36 календарних місяців з дня його підписання з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами у відповідних Додатках, при цьому сторонами погоджено, що позичальник сплачує відсоткову ставку 1,75% за кожен день за користування кредитними коштами, в межах строку кредитування.

Таким чином, сторонами було погоджено, що строк дії договору позики закінчується через 36 календарних місяців після його укладення, що передбачено п 1.2 договору.

Отже, протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору позики позичальнику надається право користуватися кредитними коштами, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах договору та правил, користування кредитними коштами які були погоджені між сторонами.

Крім того, пропозиція (оферта) на отримання 5 траншу та акцепт оферти також містить погоджені умови щодо строку дії договору - 3 роки, тобто 36 календарних місяців.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № від 08.11.2019 року в сумі 35343 грн 29 коп, яка складається з 1970 грн заборгованості за тілом кредиту, та 33373,29 грн. заборгованості по процентам.

Заперечуючи щодо укладення між сторонами Договору позики № від 08.11.2019 року на вищевказаних умовах, відповідачка встановлених обставин, належними та допустимими доказами не спростувала, що свідчить про законність висновків суду.

Отже, кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачці кредитні кошти, згідно умов укладеного договору, за умовами якого остання зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за вказаним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 16.03.2020 року відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 1970 грн, при цьому жодних проплат позичальником не вносилося, станом на 14.07.2021 року позичальнику в межах трьох річного строку дії договору нараховано відсотки за користування кредитними коштами в сумі 33373,29 грн. і таким чином, загальний розмір заборгованості склав вказаний розмір заборгованості по відсоткам, що був нарахований в межах погодженого сторонами строку договору позики 36 календарних місяців.

Таким чином, відповідачка допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яку добровільно вона не сплачує.

14 липня 2021 року між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №14-07/21, згідно з умовами якого ТзОВ «Інфінанс» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема за договором позики № від 08 листопада 2019 року.

В подальшому, ТзОВ «Вердикт Капітал» на підставі відступило право боргової вимоги до боржників ТзОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики № від 08 листопада 2019 року.

Отже, позовні вимоги ТзОВ ««Коллект Центр», як правонаступника кредитора за договором відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № від 08 листопада 2019 року є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.

Тому, враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за укладеним сторонами договором позики від 08 листопада 2019 року, а тому з неї на користь позивача, слід стягнути заборгованість за договором у розмірі зазначеному у позовній заяві.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду, яким надана належна правова оцінка судом першої та апеляційної інстанцій.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Наталюком Назаром Миколайовичем, залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 червня 2025 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова