Справа № 450/2265/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 22-ц/811/1/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бідак Олени Олегівни на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру, -

в с т а н о в и в:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру. До позовної заяви долучено заяву про забезпечення позову.

09 грудня 2024 року представником відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подано заяву про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Рівненської області на розгляд у межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Мотивував заяву тим, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 грудня 2024 року відкрито провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 . Зазначив, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. З огляду на вказане, просив заяву задовольнити.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 - Микуш Дмитра Михайловича задоволено.

Передано цивільну справу № 450/2265/24 (провадження № 2/450/1432/24) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру до Господарського суду Рівненської області на розгляд у межах справи № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Ухвалу суду оскаржила представник ОСОБА_1 адвокат Бідак Олена Олегівна, подавши апеляційну скаргу.

З ухвалою категорично не погоджується, вважає, що така постановлена з порушенням норм процесуального права, відтак, така підлягає скасуванню.

Вказує, що ухвала судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.12.2024р. у справі № 450/2265/24 повинна була б бути підписаною кваліфікованим електронним підписом судді ОСОБА_5 не пізніше 11.12.2024р.

Зазначає, що станом на 11.12.2024р. і до 16.12.2024р. оскаржувана ухвала, з врахуванням відсутності її в електронній формі, не існувала та не могла існувати.

Відтак, станом на момент надходження клопотання сторони позивача про виключення з числа відповідачів ОСОБА_3 та відмову в задоволенні його клопотання про передачу справи за підсудністю (11.12.2024р.) ухвали суду про передачу справи на розгляд у межах справи № 918/1061/24 не існувало.

Вважає, що суддя не взяв до уваги заперечень в частині необхідності відмови в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю, чим позбавив позивача права доступу до правосуддя, порушив передбачені ч.3 ст.2 ЦПК України засади рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом та змагальності сторін.

Відтак, у випадку розгляду суддею клопотання та заперечення справа №450/2265/24 не була б майновим спором, стороною в якій був би ОСОБА_3 .

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що 21 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру.

Передаючи справу на розгляд до Господарського суду Рівненської області суд першої інстанції виходив з того, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію 21.10.2019 року Кодексу України з процедур Банкрутства, повинен відбуватися саме і виключно Господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства , установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу, подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 по справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах дійшла висновку, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Така позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, де зазначено, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартирувідкрито 23.05.2024 р.

Ухвалою Господарським судом Рівненської області 04 грудня 2024 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 918/1061/24 про неплатоспроможність ОСОБА_3 , а провадження у даній цивільній справі № 450/2265/24 відкрито 23 травня 2024 року.

Враховуючи вказані норми процесуального права та висновки Верховного Суду, суд першої інстанції законно та обґрунтовано передав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартирута зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу майнових прав, до Господарського суду Рівненської області, в провадженні якого перебуває господарська справа № 918/1061/24 про банкрутство ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бідак Олена Олегівна вказує, що суд не розглянув клопотання про виключення ОСОБА_3 з числа відповідачів. У випадку розгляду суддею клопотання та заперечення справа №450/2265/24 не була б майновим спором, стороною в якій був би ОСОБА_3 .

Верховний Суд у постанові від 28.10.2020 у справі № 761/23904/19 дійшов висновку, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Бідак Олени Олегівни надійшло до суду першої інстанції після винесення оскаржуваної ухвали.

Окрім цього, апелянтом не враховано що в матеріалах справи наявний зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу майнових прав.

З аналізу ч.2 ст. 7 Кодексу з процедур банкрутства можна дійти до висновку, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує не тільки всі майнові спори, стороною в яких є боржник, а й спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо передачі справи за підсудністю.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бідак Олени Олегівни залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.