Справа № 490/3982/25
н/п 2-о/490/193/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральний відділ міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява від ОСОБА_2 , яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральний відділ міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області, в якій вона просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бобрик 1, Любашівського району Одеської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У заяві ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 мала паспорт СРСР зі штампом «громадянин України». Після отримання Україною незалежності 24.08.1991 року заявниця своєчасно не оформила паспорт громадянина України та весь час продовжувала проживати з паспортом колишнього СРСР зразка 1974р., який втратила під час нез`ясованих обставин. Оскільки ОСОБА_1 втратила паспорт радянського зразка та своєчасно не оформила паспорт громадянина України, виникло багато проблем з іншими документами.

Заявниця звернулась до Центрального відділу міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області із заявою про документування паспортом громадянина України замість втраченого паспорту громадянина СРСР зразка 1974 року, на що отримала відповідь вiд 07.05.2024 №Г-30/6/4813-24/4813/26-24, що в результаті розгляду заяви не було встановлено її належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік. Пізніше за допомогою Благодійного фонду «Право на захист» 10.01.2025 заявниця повторно звернулася до Центрального відділу міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області з метою отримання паспорту громадянина України на підставі паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, на що отримала відповідь на звернення від 10.01.2025 №Г-2/6/4813-25/4813/1-25. У вказаній відповіді роз`яснено, що для можливості оформлення паспорта громадянина України, їй необхідно попередньо пройти процедуру встановлення та оформлення належності до громадянства України, для чого надати такі документи: рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Таким чином, у заявниці виникла необхідність встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бобрик -1, Любашівського району Одеської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України за станом на 24.08.1991 року необхідне заявниці для можливості реалізувати належне їй, як фізичній особi право на отримання паспорту громадянина України.

Наразі, заявниця позбавлена права на медичну допомогу, на соціальні виплати від держави, на банківські послуги тощо, оскільки всюди вимагається документ, який засвідчує особу. Крім цього, вона доглядає за чоловіком, який має важке захворювання і не пересувається самостійно. Наразі, життєві обставини і стан здоров`я заявниці ОСОБА_1 є надскладними. Крім чоловіка, який не піднімається з ліжка внаслідок хвороби, вона сама повністю втратила зір у квітні 2025 і потребує щоденного догляду. ОСОБА_1 звернулася за допомогою сусідів/знайомих за медичною допомогою до офтальмологічної лікарні, однак у сім`ї повністю відсутні доходи для необхідного їй оперативного втручання, крім того ще і відсутній документ громадянина України і вона не може отримати навіть безкоштовні медичні послуги від держави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 року, головуючим суддею по даній справу визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді від 26.05.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрите провадження у справі.

Заявниця в судове засідання 25.06.2025 року не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява представниці заявниці від 25.03.2025 року, в якій остання заяву підтримала повністю, просила провести розгляд справи за її відсутності та відсутності заявниці.

Заінтересована особа Центральний відділ міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області,який повідомлений судом належним чином про час, дату та місце слухання справи до суду представника не направив, про наявність поважних причин, які перешкоджають явці в судове засідання не повідомив.

Враховуючи наведене вище, розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив таке.

Згідно копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , ОСОБА_3 (далі - заявниця), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бобрик 1, Любашівського району Одеської області.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 25 жовтня 1991 року, 28 січня 1977 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та змінила прізвище на ОСОБА_5 .

Донька, ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Миколаєві, Миколаївської області, про що був складений відповідний актовий запис №4756 від 14 листопада 1990 року, що підтверджується повторною копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 15 травня 2013 року.

Згідно копії довідки про доходи наданою ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню від 22 жовтня 2014 року № 13, ОСОБА_1 працювала на посаді інженер-технік у ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню з 01.08.1983р. по 31.12.1991р.

Копією довідки ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню підтверджується те, що заявниця працювала на посаді інженер-технік у ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню з 26.08.1985 по 31.12.1991 рр.;

Копією карти профілактичних прививок від 26.11.1990, підтверджується, що ОСОБА_1 регулярно відвідувала медичний заклад зі своєю дочкою ОСОБА_6 , для отримання нею вакцинацій починаючи з 1991 року;

Відповідно до копії виписки з особового рахунку № НОМЕР_4 виданої ТОВ Ліс-ЦЕНТР С ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 1986 по 2024 роки.

Відповідно до копії медичної довідки Медичного центру ім. С.І. Волощука від 20 липня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено діагноз: перезріла вікова катаракта лівого ока, початкова вікова катаракта правого ока, псевдо ексфоліативний синдром правого ока.

Згідно копії картки видачі гуманітарної допомоги Миколаївської міської ради від 03.11.2022 року, яка дійсна до 04.02.2023 року. ОСОБА_1 отримувала гуманітарну допомогу.

Відповідно до копії заяви від 26.04.2024, ОСОБА_1 звернулась до Центрального відділу міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській щодо можливості документування паспортом громадянина України замість втраченого паспорту громадянина СРСР зразка 1974 року, на що отримала відповідь вiд 07.05.2024 №Г-30/6/4813-24/4813/26-24, що в результаті розгляду заяви не було встановлено її належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 1991 рік.

Згідно копії відповіді ДМС України № 4801.3.3-7579/48.2-24 від 07.11.2024 року на адвокатський запит ОСОБА_7 було надано завірені копії заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року: серії НОМЕР_5 , виданого 21.07.1976 року Центральним РВВС м. Миколаєва на ім`я (російською) ОСОБА_8 ; серії НОМЕР_6 , виданого 03.03.1977 року Центральним РВВС м. Миколаєва на ім`я (російською) ОСОБА_9 ; серії НОМЕР_7 , виданого 20.12.1985 року Заводським РBBC м. Миколаєва на ім`я (російською) ОСОБА_9 .

Заявниця повторно звернулась з заявою до Центрального відділу міста Миколаєва УДМС України в Миколаївській області з метою отримання паспорту громадянина України на підставі паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року, на що отримала відповідь на звернення №Г-2/6/4813-25/4813/1-25 від 10.01.2025 (копія відповіді наявна в матеріалах справи), у вказаній відповіді роз`яснено, що для можливості оформлення паспорта громадянина України, їй необхідно попередньо пройти процедуру встановлення та оформлення належності до громадянства України, для чого надати такі документи: заява про встановлення факту належності до громадянства України та рішення суду, яке підтверджує факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

В письмових заявах свідків сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зазначено, що ОСОБА_1 постійно проживає на території України за адресою АДРЕСА_1 з 1986 року на теперішній час.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних ociб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України "Про громадянство України" (далі - Закон), Порядком провадження за заявами i поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України вiд 27.03.2001 р. № 215 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" (далі - Порядок).

Відповідно до п.п. а) п.7 Порядку, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Згідно положення п.1 ч.1 ст.3 Закону, п.8 порядку, для встановлення факту належності особи до громадянства України, заявник повинен з відповідною заявою надати низку документів, одним із яких є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вiд 31.03.1995 № 5 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто вiд них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду вiд 22.08.2018 у справі №363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним i у судовому порядку можуть бути встановлені факти, вiд яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних oci6, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.

Статтею 3 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 р.) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» (13.11.1991 р.) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13.11.1991 р. і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 р. органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24.08.1991 р., зазначені у п. 2, - з 13.11.1991 р., а у п. 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991 р.) або набрання чинності Законом України від 08.10.1991 р. № 1636-XII «Про громадянство України» (13.11.1991 р.)

Для встановлення факту належності громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р.; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991 р.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р.; постійного проживання на території України за станом на 13.11.1991 р.; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 р. або станом на 13.11.1991 р.; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 р. чи 13.11.1991 р.; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Одним з документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24.08.1991 р. постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24.08.1991 р.

Факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року підтверджується: довідкою про доходи наданою ТОВ Миколаївський районний комбінат понаданню комунальних послуг сільському населенню від 22 жовтня 2014 року №13 в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала у ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню з 01.08.1983р по 31.12.1991р.; довідкою ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню про те, що заявниця працювала у ТОВ Миколаївський районний комбінат по наданню комунальних послуг сільському населенню з 26.08.1985 по 31.12.1991 рр.; копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 , що ОСОБА_1 народила дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копією карти профілактичних прививок від 26.11.1990, що ОСОБА_1 регулярно відвідувала медичний заклад зі своєю дочкою ОСОБА_6 , для отримання нею вакцинацій починаючи з 1991 року; копією виписки з особового рахунку № НОМЕР_4 видана ТОВ Ліс-ЦЕНТР С. якою підтверджено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 1986 по 2024 роки. Крім того, факт проживання на території України з 1986 по 2024 роки підтверджується письмовими заявами свідків сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Таким чином суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та доведеною, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про те, що заявниця постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 83, 89, 263-265, 293, 294, 315, 316, 318 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Центральний відділ міста Миколаєва Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (Код , місце знаходження: 54017, м. Миколаїв, вул. Андрія Покровського, 15) про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бобрик 1, Любашівського району Одеської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя О.В. Саламатін