Справа № 202/9721/24
Провадження № 2/202/792/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого - судді Мариніна О.В.

за участю секретаря судового засідання Пєшкічевої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання правам власності в порядку спадкування за правом представлення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання правам власності в порядку спадкування за правом представлення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка є бабусею малолітньої ОСОБА_2 , після чого відкрилася спадщина. Із заявами про прийняття спадщини до Другої дніпровської державної нотаріальної контори звернулися позивачка в інтересах доньки сина померлої ОСОБА_6 - малолітньої ОСОБА_2 та другий син померлої відповідач у справі ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги. У зв`язку із розглядом справи про визнання батька малолітньої ОСОБА_2 померлим Другою дніпровською державною нотаріальною конторою було призупинено оформлення спадкових прав на майно ОСОБА_5 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2024 року у справі № 205/7357/23, яке набрало законної сили з 13 червня 2024 року, оголошено померлим громадянина Українисина померлої ОСОБА_5 та батька малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки ОСОБА_5 заповіту на складала, позивачка звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_2 та, у порядку статті 1266 ЦК України, згідно якої внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими, просила визнати ха її донькою право власності на спадкове майно.

Не визнаючи позовних вимог, відповідач подав відзив на позовну заяву, доводи якого звів до того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх із ОСОБА_6 батько ОСОБА_7 , після чого, він як спадкоємець першої черги за законом звернувся до Другої дніпровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інший спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_6 спадщину після смерті батька не прийняв.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_5 , спадкоємцями першої черги за законом після смерті якої є також її діти відповідач та його брат ОСОБА_6 (батько малолітньої ОСОБА_2 ).

Однак спадкоємець ОСОБА_6 , якого оголошено померлим з ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті матері вважався живим, але спадщину після смерті матері також не прийняв, оскільки на момент її смерті разом з нею не проживав, не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , як єдиний спадкоємець одержав право на спадкування першої черги за законом після смерті матері в порядку, визначеному ст. 1261 ЦК України та звернувся до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і успадкував все нерухоме майно, яке належало матері на момент смерті.

Вважає, що дочка брата ОСОБА_2 не може спадкувати за правом представлення, в порядку ст. 1266 ЦК України, оскільки її батько ОСОБА_6 вважається померлим з ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент смерті матері він не був визнаний померлим, спадщину після її смерті не прийняв, а отже малолітня ОСОБА_2 є спадкоємцею п?ятої черги за законом і була б закликана до спадкування за відсутності спадкоємців попередніх черг на спадкування

Позивачка подала відповідь на відзив, згідно якого доводи відзиву заперечила, зазначивши, що згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином вважає малолітню ОСОБА_2 такою, що прийняла спадщину, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини не подавалась. Зазначила, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця мають право, незалежно від змісту заповіту на обов?язкову частку (половина частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом).

У судове засідання сторони не з`явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зважаючи їх позиції, викладені у заявах по суті.

За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд цивільної справи по суті за відсутності учасників розгляду справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач у справі ОСОБА_3 та батько малолітньої ОСОБА_2 рідні брати та їх батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх батько ОСОБА_7 .

30 травня 2020 року ОСОБА_6 пропав та рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2022 року його було визнано безвісно відсутнім.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка заповіту не залишила, спадкоємцями першої черги за законом після якої є її діти - відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2024 року у справі № 205/7357/23, яке набрало законної сили 13 червня 2024 року батька малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 оголошено померлим.

Відповідно ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Таким чином ОСОБА_6 є померлим з ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той час як його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За змістом норм ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця (час відкриття спадщини).

В свою чергу, у відповідності до норм ст.ст.1258, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення має місце лише в тому випадку, коли на час відкриття спадщини немає в живих будь-кого із визначених в ст.1266 ЦКУ спадкоємців тієї черги, яка закликається до спадкування. Таким чином спадкоємець за правом представлення стає на місце (заміщає) свого померлого до відкриття спадщини предка або нащадка.

Як встановлено судом батько малолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_6 оголошений судом померлим з 13 червня 2024 року, в той час як його мати (бабуся малолітньої ОСОБА_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином на час відкриття спадщини ОСОБА_6 вважався живим, у зв`язку з чим право представлення не діє та малолітня ОСОБА_2 , як онука померлої могла б спадкувати на загальних підставах, як спадкоємиця п`ятої черги.

Окрім того, як вбачається із копії спадкової справи після смерті ОСОБА_5 спадкоємець ОСОБА_6 спадщину після смерті матері не прийняв, оскільки на момент її смерті разом з нею не проживав, не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою ( згідно довідки про зареєстроване місце проживання та рішення суду про оголошення його померлим з 2005 року був зареєстрований по АДРЕСА_1 ), до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався.

Посилання представника позивача на те, що малолітня ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини не подавалась, а малолітні діти спадкодавця мають право, незалежно від змісту заповіту на обов?язкову частку (половина частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом), суд відхиляє, з огляду на те, що малолітня ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги після батька ОСОБА_6 , який спадщину після смерті своєї матері не прийняв, а право на обов`язкову частку у спадщині після смерті бабусі малолітня ОСОБА_2 , як спадкоємиця п`ятої черги, за наявності спадкоємців попередньої черги (першої) не має.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання правам власності в порядку спадкування за правом представлення відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2025 року.

Суддя О. В. Маринін