Справа № 674/1091/25
Провадження № 2-н/674/126/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 червня 2025 року м. Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Шафікова Ю.Е. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 .

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Відповідно п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовною заявою про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дитина.

У судовій практиці щодо подібної ситуації також панує усталена думка про те, що заявник повинен довести обставини проживання з ним дитини, що знайшло, зокрема, своє відображення в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 562/304/22 (провадження № 61-518св23), за змістом якої судом касаційної інстанції підкреслено, що підтвердження проживання дитини зі стягувачем є ключовим для встановлення безспірності вимоги в наказному провадженні.

Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, посилається на те, що дитина проживає разом з нею, але в матеріалах заяви відсутні належні докази на підтвердження такої обставини.

Суду наданий акт про підтвердження місця проживання /не проживання фізичної особи від 17 червня 2025 року власника будинку, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає з 23.12.2022 року по теперішній час без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , однак даний акт не відповідає нормам чинного законодавства, так як в даному акті не вказано хто є конкретно власником будинку (квартири), відсутній підпис власника на акті та відсутні документи, які підтверджують право власності на вказане майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 163, 165, 166, 260, 354 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Е.Шафікова