Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1597/25
Номер провадження2/711/1131/25
РІШЕННЯ
30 червня 2025 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,
представника позивача адвоката Джирми А.В.,
представника відповідача Птухи В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування,
26 лютого 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Джирма Алла Володимирівна, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд: встановити факт проживання на час відкриття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його матері ОСОБА_2 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку (57/100) від 02.02.1998 №388, що посвідчений приватним нотаріусом Мисан А.О., та свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.02.2005 №1-275 (43/100), що посвідчений Другою черкаською державною нотаріальною конторою.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. (№88/2024).
Проте 02.12.2024 постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 з підстав того, що спадкоємцем ОСОБА_1 не надано нотаріусу належних доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З огляду на викладене, позивач звернувся до суду і просить встановити юридичний факт, що він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі. Також цим судовим рішенням витребувано в приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. належним чином засвідчену копію спадкової справи №88/2024, що заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2025 закрито підготовче провадження у справі № 711/1597/25 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування і призначено справу до судового розгляду по суті о 14 год 00 хв 23 квітня 2025 року (а.с.67-68).
Судове засідання, що було призначено о 14 год 00 хв 23 квітня 2025 року, не відбулося у зв`язку із замінуванням Будинку правосуддя, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання, що міститься на а.с.82. Розгляд справи відкладений до 09 год 00 хв 28 травня 2025 року.
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.05.2025 оголошено перерву у розгляді справи до 13 год 30 хв 20 червня 2025 року у зв`язку із витребуванням судом оригіналу свідоцтва про народження позивача для його огляду в судовому засіданні (ч.6 ст.95 ЦПК України) (а.с.89-92).
У судовому засіданні, що відбулося 28.05.2025, позивач ОСОБА_1 , а його представник адвокат Джирма А.В. у судових засідання 28.05. та 20.06.2025, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, що викладені у позовній заяві. Просили суд встановити факт проживання позивача, на час відкриття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його матері ОСОБА_2 , із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник відповідача Черкаської міської ради Птуха В.І. в судове засідання 20.06.2025 не з`явилася, однак про день, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, а саме: шляхом вручення судової повістки під розписку (а.с.88).
Водночас 20 червня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача виявила волю на проведення судового засідання у відсутність представника Черкаської міської ради. У вирішенні спору представник відповідача поклалась на розсуд суду, ухваливши рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.96).
Також у судовому засіданні, що відбулося 28.05.2025, представник відповідача ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позовних вимог, обгрунтовуючи заперечення не доведенням позивачем позовних вимог.
20 червня 2025 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 16 год 45 хв 30 червня 2025 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, врахувавши процесуальні позиції позивача та його представника, висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальну позицію представника відповідача, що проголошення під час вступного слово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_1 , батьками якого є: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 21.07.1960 міським РАЦС м. Черкаси (а.с.12).
Із копії договору дарування житлового будинку від 02.02.1998, що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О., суд встановив, що ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар 57/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.15).
Юридичний факт реєстрації ОСОБА_2 права власності на 57/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , судом встановлений на підставі копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5884014 від 16.12.2004 (а.с.16).
Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 08.02.2005 державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О., суд встановив, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є її дочка ОСОБА_2 ; спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з права власності на 43/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.17).
Юридичний факт реєстрації ОСОБА_2 права власності на 43/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , судом встановлений на підставі копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10047202 від 09.03.2006 (а.с.18).
Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , що видане повторно 09.01.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Черкаси померла ОСОБА_2 (а.с.14).
Крім того із копії лікарського свідоцтва про смерть №395 від 23.12.2019 суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в будинку АДРЕСА_3 (а.с.13).
02.12.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Степаненко А.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 . На підставі означеної заяви приватним нотаріусом заведено спадкову справу №88/2024 (а.с.72, 78).
Також із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79367377 від 02.12.2024 суд встановив, що ані заповітів, ані спадкових договорів спадкодавцем ОСОБА_2 за життя відповідно не складено та не укладено (а.с.77 зворот).
Водночас з інформації Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦПМУ ДМС від 07.11.2024, що видана на вимогу приватного нотаріуса і міститься у витребуваній судом спадковій справі №88/2024, суд встановив, що ОСОБА_2 09.01.2020 знята з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.79 зворот).
Також у судовому засіданні, що відбулося 28.05.2025, суд безпосередньо дослідив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2024, що винесена приватним нотаріусом Черкаського МНО Степаненко А.М., зі змісту якої суд встановив, що у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 нотаріусом відмовлено з підстав того, що спадкоємцем не надано належних доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того, із означеного письмового доказу суд встановив, що будь-яких інших спадкоємців, відповідно до матеріалів спадкової справи, немає.
У зв`язку із цим, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.81).
Допитана як свідок ОСОБА_6 показала, що знайома вона з ОСОБА_1 близько 20 років. Оскільки вона проживає далекувато від місця проживання ОСОБА_1 , тому до домоволодіння АДРЕСА_1 приходила не часто, орієнтовно раз у місяць. Свідок ОСОБА_6 також показала суду, що коли вона приходила у гості до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , то його мати ОСОБА_2 була завжди вдома і у свідка не виникло сумнівів про те, ОСОБА_1 проживає разом із матір`ю в означеному житловому приміщенні постійно. Крім того, коли свідок спілкувалась телефоном із ОСОБА_1 , то його мати також була вдома. Свідок також повідомила суду, що похованням ОСОБА_2 займався її син ОСОБА_1 , оскільки інших дітей у неї не було.
Крім того, у судовому засіданні, що відбулося 28.05.2025, був допитаний як свідок ОСОБА_7 , який суду повідомив, що він є рідним братом ОСОБА_2 , а відповідно і рідним дядьком позивача ОСОБА_1 . Свідок суду показав, що йому особисто відомо про те, що його рідна сестра ОСОБА_2 та його племінник ОСОБА_1 як до смерті сестри, так і на день її смерті проживали в одному будинку, а саме: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 як єдиний син ОСОБА_2 супроводжував її у лікарню, а потім доглядав вдома. Похованням ОСОБА_2 займався саме ОСОБА_8 .
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З аналізу вказаної норми матеріального права суд зробив висновок, що прийняття спадщини на підставі цієї норми вимагає наявність саме фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Якщо проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Такий правовий висновок щодо застосування судами положень ст.315 ЦПК України під час розгляду справи про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем у позовному провадженні викладений у постанові Верховного Суду від 29.11.2024 в справі №691/517/23 (провадження № 61-9240св24).
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
З аналізу означеної норми матеріального права суд зробив висновок, що положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.
Оцінюючи надані стороною позивача засоби доказування в їх сукупності суд дійшов висновку, що факт проживання позивача разом з померлою матір`ю на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , доведений належними та допустимими доказами, а саме: показами свідків, довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру, довідкою про місце реєстрації особи, а також лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , в якому місцем смерті спадкодавця зазначено саме будинок АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано суду доказів на спростування факту проживання позивача разом із спадкодавцем у будинку АДРЕСА_1 , постійно на час відкриття спадщини.
Що стосується позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , то суд зазначає про таке.
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).
Аналіз означених норм матеріального права, з призми встановлених судом обставин справи, дає підстави суду для висновку, що позивач як син спадкодавця, тобто спадкоємець першої черги, проживаючи фактично зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, що підтверджується матеріалами спадкової справи №88/2024, що безпосередньо досліджена судом у судовому засіданні, що відбулося 28.05.2025.
Крім того, із дослідженої в судовому засіданні належним чином завіреної копії спадкової справи №88/2024, що заведена приватним нотаріусом Черкаського МНО Степаненко А.М. після смерті ОСОБА_2 , суд встановив, що відсутні спадкоємці після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , крім її сина ОСОБА_1 .
Стаття 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна..
Абзацом 2 підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Ураховуючи, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_2 позбавлений об`єктивної можливості оформити спадкові права на належне спадкодавцю нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 в нотаріальному порядку, тому єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав є визнання права власності на означене спадкове майно в судовому порядку.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та вмотивованими, а відповідно такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується розподілу судових витрат, то оскільки позивач у п.6 прохальної частини позовної заяви від 26.02.2025 (а.с.7) виявив волю на залишення за собою таких витрат, то суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 4354,06 грн, сплаченого позивачем за пред`явлення до суду позовної заяви (а.с.39).
Керуючись ст. 29, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1298 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 89, 95, 133, 141, 244, 264, 265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 30 червня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Черкаська міська рада, код ЄДРПУО: 25212542, місцезнаходження: м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36.

Головуючий: О. В. Петренко