Справа № 526/1451/25
Провадження № 2/526/1030/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Лопушняк Т.П., розглянувши в м. Гадяч у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громадин, третя особи приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що в АДРЕСА_1 , членами колгоспного двору були ОСОБА_3 (баба по матері), ОСОБА_4 (дід по матері) та ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_6 , мати позивача). Вказаним особам належало по 1/3 частини кожному житлового будинку. Право власності на будинок не було оформлене, так як законодавство, що діяло на той час не вимагало такої реєстрації. В подальшому помер дід, а спадщину фактично прийняли баба та мати позивача. Пізніше померла баба, а мати позивача прийняла після неї спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Далі померла мати позивача, була заведена спадкова справа. Право власності на земельну ділянку було оформлене позивачем, а щодо житлового будинку було відмовлено, оскільки не наданий правовстановлюючий документ та відомості щодо його реєстрації відсутні в Державному реєстрі речових прав. Вказує, що в позивача є брат по матері ( ОСОБА_2 ), який спадщину після смерті матері не прийняв та не претендує на неї. З урахуванням викладеного просить визнати за ним право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті діда, баби та матері.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи без представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Приватний нотаріус Заєць Н.М. надала пояснення, в яких вказує, що державна реєстрація права власності на будинок АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Проти позовних вимог не заперечує, справу просить розглядати без її участі.

Третя особа ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Інші заяви та клопотання не надходили.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі , постановлено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначене на 12.06.2025.

Ухвалою суду від 12.06.2025 закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду на 23.06.2025.

Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки Сергіївської сільської ради від 25.04.2025 № 102 вбачається, що ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним на день смерті проживали ОСОБА_3 (дружина), померла, та ОСОБА_9 (донька), померла. Інших зареєстрованих на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 не значилось.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_4 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З довідки Сергіївської сільської ради від 25.04.2025 № 101 вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею на день смерті проживала ОСОБА_8 (дочка), померла. Інших зареєстрованих на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 не значилось.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.11.2023 № 74645158 вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , була заведена спадкова справа та 28.09.2017 видано свідоцтво про право на спадщину.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_5 , ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_6 , шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розірвано та після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєне прізвище ОСОБА_6 .

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу від 25.04.2025 № 7 вбачається, що ОСОБА_8 мала прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_7 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 .

З довідки Сергіївської сільської ради від 25.04.2025 № 100 вбачається, що ОСОБА_8 була зареєстрована та проживала на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_1 . Інших зареєстрованих на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 не значилось.

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу від 12.03.2024 № 287/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 , оскільки державна реєстрація права власності на будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня.

З виписки з погосподарської книги № 1 за 1991 1995 Качанівської міської ради Гадяцького району станом на 05.08.1992 року вбачається, що станом на 05.08.1992 будівництво будинку закінчено. Будинку присвоєна адреса: АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку 66,0 кв.м., членами господарства є голова ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , чоловік (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , донька (померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ). За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, не приватизована.

З технічного паспорту житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , видно, що житловий будинок (літ. А-1), літня кухня (літ. Б, б), гараж (літ. Б1), сарай (літ. В, Г), погріб вхідний (літ. Д), колодязь (літ. №1), ворота (№ 2, 3), огорожа (№ 4). Загальна площа будинку 76,8 кв.м., житлова площа 41,2 кв.м., допоміжна площа 35,6 кв.м.

З витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 10.08.2023 № 40279 (реєстраційний номер документа ТІ01:9304:2270:0861:2053, статус діючий) вбачається, що житловий будинок (літ. А-1), загальна площа 76,8 кв.м., житлова площа 41,2 кв.м., рік завершення будівництва 1983; літня кухня (літ. Б, б) площа забудови 42,8 кв.м., рік завершення будівництва 1984; гараж (літ. Б1), площа забудови 25,6 кв.м., рік завершення будівництва 1984; сарай (літ. В), площа забудови 17,4 кв.м., рік завершення будівництва 1984; сарай (літ. Г), площа забудови 37,8 кв.м., рік завершення будівництва 1984; погріб вхідний (літ. Д), площа забудови 17,7 кв.м., рік завершення будівництва 1984.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.09.2023 (спадкова справа 59/2023, реєстр. № 2459) ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та спадщина складається з земельної ділянки площею 0, 2500 га, кадастровий номер :01:001:1211, розташованої на території АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а спадкоємцем була її донька ОСОБА_8 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу в редакції 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі статтею 525 ЦК (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК в редакції 1963 року).

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК в редакції 1963 року).

Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 14 вересня 2020 року у справі № 569/15147/17 зазначив, що тлумачення статті 29 ЦК України у поєднанні зі статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" у відповідній редакції та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, дає підстави для висновку, що постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено як відміткою у паспорті, так і іншими документами згідно із статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 201/7012/18 вказано, про те, що "при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. […] Індивідуальні житлові будинки, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній "спрощеній" процедурі. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації".

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

За ч. 2 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.200 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що у позивача існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: вищевказаний житловий будинок, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, а також визнання позовних вимог відповідачем, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сергіївської територіальної громадин, третя особи приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна, ОСОБА_2 , про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , на житловий будинок (літ. А-1), загальна площа 76,8 кв.м., житлова площа 41,2 кв.м., рік завершення будівництва 1983; літня кухня (літ. Б, б) площа забудови 42,8 кв.м., рік завершення будівництва 1984; гараж (літ. Б1), площа забудови 25,6 кв.м., рік завершення будівництва 1984; сарай (літ. В), площа забудови 17,4 кв.м., рік завершення будівництва 1984; сарай (літ. Г), площа забудови 37,8 кв.м., рік завершення будівництва 1984; погріб вхідний (літ. Д), площа забудови 17,7 кв.м., рік завершення будівництва 1984, колодязь (№1) рік завершення будівництва 1983, ворота (№ 2, 3) рік завершення будівництва 2000, огорожа (№ 4) рік завершення будівництва 2000, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер :01:001:1211.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2025 року.

Головуючий: В. Г. Черков