печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Печерського районного суду м. Києва Головко Ю. Г., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до до Печерського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Головко Ю. Г.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2025 заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків, який становить десяти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху від 28.04.2025 була направлена заявнику за адресою листування, яка вказана в позовній заяві, що підтверджується трекінгом відстеження поштового відправлення № 206.

Зазначені в ухвалі судді недоліки позивач до цього часу не усунув, з заявою про продовження строку для усунення недоліків до суду не звертався.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Заявник як сторона, яка задіяна в ході судового процесу та є його ініціатором, зобов`язана з розумним інтересом цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати свої процесуальні обов`язки.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини, викладений в рішенні від 18.10.2005 у справі «МШ «Голуб» проти України», право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що заявник, отримавши ухвалу про залишення заяви без руху, не усунув визначені у ній недоліки у встановлений строк, суддя приходить до висновку, що заяву необхідно вважати неподаною та повернути заявнику, роз`яснивши останньому, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 185, 259-261, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут «Квант» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ю. Г. Головко