Провадження № 2/946/2318/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
головуючого судді - Баннікової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Клопот М.П.,
розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення страхових виплат, -
У грудні 2024 року представник МТСБУ звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхових виплат.
Позовну заяву мотивував тим, що 12.08.2023 року в с. Лиманка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 210700-20», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «MERCEDES» р/н НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано Відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На час скоєння даної ДТП, ОСОБА_1 не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ було прийняло рішення здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи на суму 115 484,21 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 117 034,21 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача всю завдану шкоду.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2025 року, матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.
06.03.2025 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області матеріали позовної заяви прийнято до свого провадження та відкрито спрощене провадження у справі.
Представником позивача подавалась заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст. 128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.08.2023 року о 19.30 годин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210700-20» д/н НОМЕР_1 , в Одеській області Одеський район, с. Лиманка, вул. Коралова, 1/1, не витримав безпечну швидкість руху та не витримав безпечну дистанцію здійснив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES» д/н НОМЕР_3 (під керуванням водія ОСОБА_2 ), який рухався попереду, у наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР. Крім того 12.08.2023 року о 19.30 годин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210700-20» д/н НОМЕР_1 , в Одеській області Одеський район, с. Лиманка, вул. Коралова, 1/1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі або приладом «Drager 6810» відмовився під відеозапис, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР.
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.09.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На момент ДТП ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
14.08.2024 року, у зв`язку з настанням вищевказаної події, ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування, звернулась до МТСБУ із відповідною заявою про виплату сум відшкодування.
Положенням п.40.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку у випадках, визначених у ст.41 Закону. Таким чином, обов`язковою умовою прийняття МТСБУ рішення про здійснення регламентної виплати на користь потерпілої особи - є залучення відповідного експерта для встановлення розміру відшкодування. Виконання вказаних робіт є платними та оплачуються замовником, що МТСБУ визначається як наслідок шкоди завданої особою винною у ДТП. Згідно п.41.4 ст.41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного Фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин події, за якими може бути проведена регламентна виплата.
Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.
При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Встановивши, що внаслідок здійснення компенсації МТСБУ шкоди потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_2 (власнику транспортного засобу автомобіля марки «MERCEDES», д.н.з. НОМЕР_3 ), позивач набув право у порядку регресу.
Судові витрати у справі, на підставі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 22,38,40 Закону України від 01.07.2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.81, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 280, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення регламентних виплат задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення проголошено 27.06.2025 р.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова