Ухвала

19 червня 2025 року

м. Київ

справа № 199/3288/21

провадження № 61-7402ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Плиски Антона Костянтиновича як представника ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2025 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсними патентів на промислові зразки, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТБОКС» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону вчинення певних дій та стягнення моральної шкоди.

У червні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»), у якому просив визнати недійсним повністю патент України від 26 лютого 2018 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою s201702044, власником якого є ОСОБА_1 ;

зобов`язати ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсними вищевказаних патентів України від 26 лютого 2018 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою s201702044, власником якого є ОСОБА_1 , та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

визнати недійсним повністю патент України від 27 травня 2019 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою s201900470, власником то є ОСОБА_1 ;

зобов`язати ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на вислові зразки відомості про визнання недійсним патенту України від 27 травня 2019 року № НОМЕР_2 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою s201900470, власником якого є ОСОБА_1 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

визнати недійсним повністю патент України від 10 липня 2019 року № НОМЕР_3 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за заявкою 201900863, власником якого є ОСОБА_1 ;

зобов`язати ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсним патенту України від 10 липня 2019 року № НОМЕР_3 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за заявкою s201900863, власником якого є ОСОБА_1 , та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 08 червня 2021 року зустрічний позов прийняв до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднав їх в одне провадження.

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалою від 31 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 залишив без розгляду.

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 31 серпня 2023 року позов ФОП ОСОБА_2 задовольнив частково. Визнав недійсними повністю патент України від 26 лютого 2018 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою s201702044; патент України від 27 травня 2019 року № НОМЕР_2 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою s201900470; патент України від 10 липня 2019 року № НОМЕР_3 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за заявкою s201900863, власником яких є ОСОБА_1 . В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 15 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року в частині зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» вчинити певні дії - скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов ФОП ОСОБА_2 до ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» задовольнив.

Зобов`язав ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості про визнання недійсними патентів України:

- від 26 лютого 2018 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою s201702044, власником якого є ОСОБА_1 та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- від 27 травня 2019 року № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_2» за заявкою s201900470, власником якого є ОСОБА_1 та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- від 10 липня 2019 року № НОМЕР_3 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_3» за заявкою 201900863, власником якого є ОСОБА_1 та здійснити про це публікацію в Офіційному бюлетені «Промислова власність».

В іншій частині рішення суду залишив без змін.

13 червня 2025 року адвокат Плиска А. К. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2025 року у цій справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В касаційній скарзі адвокат Плиска А. К. як представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2025 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ставка судового збору, чинна на час подання касаційної скарги на рішення суду, встановлена підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та визначена у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовну заяву подано у 2021 році, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою-підприємцем становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 270,00 грн, підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на час подання позову у цій справі).

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги (за первісним та зустрічним позовами) за шість немайнових вимог у даному випадку становить 27 240,00 грн (2 270,00 грн х 6 х 200 %).

Як видно з наданої квитанції від 13 червня 2025 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 10 896,00 грн.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 16 344,00 грн (27 240,00 грн - 10 896,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в розмірі 16 344,00 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу адвоката Плиски Антона Костянтиновича як представника ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 травня 2025 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев