КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року

справа № 753/17722/23

провадження № 22-ц/824/1275/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П,

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК київські електромережі»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року, постановленого під головуванням судді Гусак О.С., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заяваПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в частині прав та обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії електричними (локальними) мережами, в тому числі і в частині використання ліцензії та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «Київенерго».

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачами електричної енергії, яку постачає позивач.

27 лютого 2023 року за адресою проживання відповідачів представниками позивача було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), а саме самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ОРС після відключення, на підставі чого був складений акт про порушення від 27 лютого 2023 року № 003074.

Відповідно до розрахунку, заборгованість за необліковану спожиту електричну енергію становить 60 044,72 грн.

Позивач просить стягнути борг у розмірі 60 044,72 грн, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн та витрати на надання правничої допомоги.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року у відкритті провадження в частині вимог до ОСОБА_2 відмовлено з підстав того, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації вибув у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження за позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість у загальному розмірі 30 022,36 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 342,00 грн.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року стягнути з ОСОБА_1 на ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення у справі скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наряду від 03 березня 2020 року, доданого позивачем до позовної заяви, зазначено про відключення лічильника за о/р НОМЕР_1 , а не о/р НОМЕР_2 , як зазначено у акті, що свідчить про неможливість прийняття цього акта як допустимого доказу.

У акті також зазначено, що забезпечити явку споживача ОСОБА_3 неможливо, у результаті чого акт був підписаний двома представниками оператора системи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У графі щодо ознайомлення споживача з актом зазначено про відсутність споживача ОСОБА_3 , та проставлено підпис представника ОСОБА_4 . Графа про відмову споживача у підписанні акта також не заповнена, не вказано про проведення відеозйомки, як цього вимагають положення пункту 8.2.5 Правил.

Позивач не підтвердив належне надсилання акта. До позову додано копію поштового повідомлення, у якому зазначено, що певними особами на адресу ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) надсилався лист, однак неможливо встановити відправника та зміст цього листа. Крім того, він не був отриманий адресатом. За таких обставин немає підстав вважати, що споживач був належним чином повідомлений про існування акта та про засідання комісії.

У протоколі від 13 квітня 2023 року № 329 зазначено об`єкт: АДРЕСА_2 1), а у акті про порушення від 27 лютого 2023 року № 003074 - 1, що також викликає сумніви у достовірності доданих до позову документів та можливості їх прийняття як належних доказів.

Відповідач звертає увагу суду на те, що у акті зазначено про самовільне підключення відкритим алюмінієвим кабелем, однак до стовбура підходить закритий кабель, що наглядно вбачається з наданого ним фото. Акт складено та засвідчено виключно працівниками відповідача, викладені у ньому обставини не відповідають фактичній дійсності.

У вересні 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник позивача зазначив, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховуючі всі обставини справи, з повним та всебічнім дослідженням доказів, а тому не підлягає скасуванню. Відповідач несе відповідальність перед позивачем за неналежне утримання свого майна, внаслідок чого було завдано збитків позивачу.

Щодо невідповідності інформації, яка зазначена в акті про порушення від 27 лютого 2023 року № 003074, представник позивача зазначив про допущену технічну описку під час його складання, яка жодним чином не впливає на факт виявлення самовільного підключення помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , співвласником якого є відповідач. Також не впливає на визначення обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил.

Технічним персоналом позивача під час фіксування самовільного порушення, помилково невірно зазначено дві цифри особового рахунку в графі «характеристика об`єкта», що само по собі не спростовує факту виявлення самовільного підключення.

Акт про порушення має містити інформацію, яка дає можливість визначити обсяг та вартість необлікованої електричної енергії. Така інформація чітко зазначена в акті від 27 лютого 2023 року № 003074. Інформація щодо характеристики об`єкта не є визначальною для визначення обсягу і вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил.

В матеріалах справи є лист попередження від 18 квітня 2023 року з доказом направлення, який повернувся до позивача внаслідок спливу терміну зберігання. Таким чином, позивач належним чином надсилав попередження про наявність заборгованості за актом про порушення. Так само повернувся до позивача лист запрошення на комісію від 06 березня 2023 року.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішень в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які є власниками будинку, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 30 022,36 грн (60 044,72/2), як власника 1/2 частки квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач є правонаступником ПАТ «Київенерго», що підтверджується статутом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», витягом з підсумкового (завершального) розподільчого балансу ПАТ «Київенерго», що реорганізується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28 лютого 2018 року, та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До створення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» поставку електричної енергії до помешкання відповідача здійснювало ПАТ «Київенерго».

Для споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

Для обліку спожитої електричної енергії, яку постачав позивач, за особовим рахунком № НОМЕР_1 був встановлений (далі лічильник).

Станом на 01 січня 2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до суду з позовом до власника особового рахунку ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

03 березня 2020 року лічильник електричної енергії № 3828388, який здійснював облік спожитої електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 був відключений від електропостачання, місце відключення на ізоляторах опори.

Відповідно до відомостей з електронного реєстру територіальної громади ОСОБА_3 помер.

Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку позивач на платній основі постачає до його помешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

27 лютого 2023 року за адресою відповідача було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ОРС після відключення.

У зв`язку з виявленим порушенням 27 лютого 2023 року був складений акт про порушення № 003074.

28 лютого 2023 року порушення було усунуто шляхом відключення безоблікового підключення на ізоляторах опори відповідно до наряду-завдання № 306.

13 квітня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду акта від 27 лютого 2023 року № 003074, що супроводжувалося веденням протоколу та прийнято рішення провести нарахування згідно з пунктом 8.4.11 та формую 5, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, період нарахувань з 27 серпня 2022 року до 26 лютого 2023 року.

Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил за актом від 27 лютого 2023 року № 003074, заборгованість складає 60 044,72 грн.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини сторін за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу регулюються спеціальним Законом України «Про електроенергетику», Законом України «Про ринок електричної енергії», загальними нормами ЦК України щодо постачання енергетичними та іншими ресурсами та відшкодування спричинених збитків та Правилами.

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 714 ЦК України передбачає, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Частина 1 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначає, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Учасники ринку, які порушили нормативно правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом (частина 1 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами Правилами, які затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312.

У пункті 8.2.5 Правил зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безбілкового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною у додатку 8 до цих Правил.

Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5 Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з пунктом 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

За пунктом 8.4.1. Правил оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів безоблікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Відповідно до пункту 8.2.6. Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з актом про порушення від 27 лютого 2023 року № 003074, під час перевірки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за адресою відповідача було виявлено порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі ОРС після відключення.

13 квітня 2023 року відбулось засідання комісії з розгляду акта від 27 лютого 2023 року № 003074, що супроводжувалось веденням протоколу та прийнято рішення провести нарахування згідно з пунктом 8.4.11 та формую 5, визначеного главою 8.4 розділу VIII Правил роздрібного ринку електричної енергії, період нарахувань з 27 серпня 2022 року до 26 лютого 2023 року.

Відповідно до розрахунку обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРЕЕ за актом від 27 лютого 2023 року № 003074, заборгованість складає 60 044,72 грн.

Таким чином, позивач надав належні та достатні докази обґрунтованості позовних вимог.

Так, зважаючи на предмет позову (стягнення боргу), визначальним у ньому є саме доведеність факту існування заборгованості, її розмір та правильність проведення такого розрахунку, обґрунтованість підстав для її стягнення. У межах даного предмета спору доказуванню підлягали обставини, пов`язані з конкретним порушенням Правил, дослідженню і оцінці підлягали такі докази, зокрема як: акт порушення, протокол засідання комісії (рішення), розрахунок суми збитків тощо.

При цьому, сам по собі складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення Правил є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил.

Натомість, будучи обізнаним про наявність цього спору у суді, ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом (зустрічним позовом) про скасування рішення комісії з розгляду акта, яке оформлено протоколом засідання комісії, а тому це рішення є чинним та, відповідно, належним доказом у цій справі.

У постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 401/2611/17 (провадження № 61-16533св19) Верховний Суд дійшов висновку, що спірним може бути питання незгоди споживача із рішенням енергопостачальника, оформленого протоколом, про нарахування вартості необлікованої електричної енергії на підставі зафіксованого в акті порушення ПКЕЕН, що спонукало особу звернутись із цим позовом до суду з вимогою визнати незаконним та скасувати рішення комісії, оформлене протоколом по розгляду акта про порушення ПКЕЕН. При цьому обраний позивачем спосіб захисту свого права, яке він вважає порушеним, не суперечить встановленому законодавством порядку вирішення спірних питань, що можуть виникнути між побутовим споживачем і енергопостачальником, перелік яких не є вичерпним. Таким чином, вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕН, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії.

Отже, визнання недійсним та скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією споживачем, що стало підставою для нарахування заборгованості, є самостійним способом захисту, який, відповідно, передбачає дослідження правомірності виявлення порушення, складення акта про порушення та його затвердження (прийняття рішення) на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що стало підставою для нарахування заборгованості.

За правилами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з частиною 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо неправильного зазначення номера рахунку, порушення процедури складення акта та неналежного повідомлення про дату засідання комісії, оскільки правомірність складання позивачем акта про порушення Правил та його затвердження на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що стало підставою для нарахування збитків, не є предметом спору у цій справі. А за наявності чинного рішення комісії щодо стягнення збитків такі доводи не можуть бути беззаперечною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Отже, враховуючи вищевикладене, апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування завдання ним позивачу збитків внаслідок порушення Правил.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 30 022,36 грн (60 044,72/2), як власника 1/2 частки квартири.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого судового рішення.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді