КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6161/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Київ

Справа № 356/759/24

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року, постановлену у складі судді Дудар Т.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Березань-Центр» про стягнення заборгованості із заробітної плати та виплату компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати,

встановив:

У жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Березанського міського суду Київської області з позовом до відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Центр» та просив:

- зобов`язати ТОВ «УК «Березань-Центр» провести донарахування належної ОСОБА_1 , згідно трудового договору №1 від 31.03.2022 року заробітної плати в розмірі 71331 грн. і провести її виплату після утримання 18% ПДФО і 1,5% військового збору.

- стягнути з ТОВ «УК «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 8168 грн. 50 коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати.

18 листопада 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. У вказаній заяві, крім уточнених вищеперелічених вимог, позивач просить:

-зобов`язати ТОВ «УК «Березань-Центр» провести донарахування ОСОБА_1 , за період з листопада 2021 року до його звільнення з роботи 15 липня 2024 року заробітної плати в розмірі 146 331 грн. і провести виплату після утримання 18% ПДФО і 1,5% військового збору.

-стягнути з ТОВ «УК «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 35 079 грн. 18 коп. компенсацію за затримку виплати заробітної плати.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 від 18 листопада 2024 року про збільшення розміру позовних вимог - визнано не поданою і повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Звертає увагу на те, що позивачем в первинній позовній заяві не враховано невиплату заробітної плати за період з листопада 2021 року по березень 2022 року, у зв`язку з відсутністю належних доказів, оскільки вважав їх втраченими через поламку комп`ютеру, на якому зберігалась дана інформація.

Вважає висновок суду про зміну підстав та предмету позову - безпідставним, оскільки збільшення розміру позовних вимог обґрунтовується тим, що вказаний договір №1 від 31.03.2022 року є результатом переукладання договору №1 від 25.11.2021 року, на підставі якого він здійснював трудову діяльність в ТОВ «УК «Березань-Центр» протягом 5-ти місяців, з листопада 2021 року по березень 2022 року.

Тобто, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, це фактичне перебування в трудових відносинах з відповідачем згідно трудових договорів №1 від 25.11.2021 року і №1 від 31.03.2022 року на протязі з листопада 2021 року по липень 2024 року, жодним чином не змінюють підстав позову, заявлених позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає: повне найменування(для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі);зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Статтею 49 ЦПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін.

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

У постанові Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19 зазначено, що «під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви».

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2023 року у справі № 161/7449/22, «особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема, у статті 16 ЦК України, а тому зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/обраних способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не повною мірою забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмета позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.»

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Березанського міського суду Київської області з позовом до відповідача ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Центр» та просив:

- зобов`язати ТОВ «УК «Березань-Центр» провести донарахування належної ОСОБА_1 , згідно трудового договору №1 від 31.03.2022 року заробітної плати в розмірі 71 331 грн. і провести її виплату після утримання 18% ПДФО і 1,5% військового збору.

- стягнути з ТОВ «УК «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 8168 грн. 50 коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Ухвалою від 22 жовтня 2024 року судом відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що ОСОБА_1 , з 01.04.2022 року по 15.07.2024 року за трудовим договором № 1 від 31 березня 2022 року на умовах дистанційної роботи працював у ТОВ «УК «Березань-Центр» менеджером групи житлових будинків.

Згідно умов 8.4.3. трудового договору, ТОВ «УК «Березань-Центр» як роботодавець зобов`язалось своєчасно і в повному розмірі виплачувати заробітну плату, у розмірі 15 000 грн. на місяць (пункт 4.1. трудового договору).

За весь період роботи в ТОВ «УК «Березань-Центр» позивач належним чином виконував свої трудові обов`язки, проте, керівництво ТОВ «УК «Березань-Центр», посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, на протязі тривалого періоду проводило нарахування і виплату належної позивачу по трудовому договору заробітної плати не в повному обсязі, що підтверджується довідкою Пенсійного фонду України форми ОК-7 та з періодичним порушенням встановлених термінів.

18 листопада 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. У вказаній заяві позивач зазначає збільшений обсяг позовних вимог та просить :

- зобов`язати ТОВ «УК «Березань-Центр» провести донарахування ОСОБА_1 , за період з листопада 2021 року до його звільнення з роботи 15 липня 2024 року заробітної плати в розмірі 146 331 грн. і провести виплатупісля утримання 18% ПДФО і 1,5% військового збору.

- стягнути з ТОВ «УК «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 35 079 грн. 18 коп. компенсацію за затримку виплати заробітної плати.

В обґрунтування збільшення позовних вимог, посилаючись на ст. 49 ЦПК України, позивач навів обставини про те, що він здійснював трудову діяльність в ТОВ «Березань-Сервіс» та ТОВ «Березань-Центр» потягом 5-ти місяців з листопада 2021 року по березень 2022 року, проте, посилаючись на тимчасові фінансові труднощі, директор ТОВ «Березань-Сервіс» та ТОВ «Березань-Центр» відкладав офіційне працевлаштування позивача.

І лише з 01.04.2022 з ОСОБА_1 були оформлені трудові відносини з обома управляючими компаніями та підписані трудові договори. При цьому, як стверджує позивач, заробітну плату за проведену роботу протягом 5 місяців - з листопада 2021 року по березень 2022 року, йому не виплачено ні в ТОВ «Березань-Сервіс», ні ТОВ «Березань-Центр».

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 02 грудня 2024 року про повернення позивачу заяви про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач вказав у заяві про збільшення позовних вимог нові обставини, відмінні від тих, на які він посилався у позовній заяві, а саме: у позовній заяві він обґрунтовував свій позов укладеним 31.03.2022 між ним та відповідачем трудовим договором № 1, а у заяві про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заробітну плату ще й за період 5-ти місяців з листопада 2021 року по березень 2022 року, тобто за період до укладення трудового договору.

Тобто, заява про збільшення позовних вимог містить іншу підставу позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Предметом поданого у жовтні 2024 року позову є стягнення заборгованості із належної ОСОБА_1 згідно трудового договору № 1 від 31.03.2022 року заробітної плати та стягнення з ТОВ «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 8168 грн. 50 коп. компенсації за затримку виплати заробітної плати.

В той час як при збільшенні позовних вимог ОСОБА_1 стверджує, що він здійснював трудову діяльність в ТОВ «Березань-Центр» потягом 5-ти місяців з листопада 2021 року по березень 2022 року, тобто до офіційного працевлаштування позивача в ТОВ «Березань-Центр», що тягне за собою встановлення інших обставин, зокрема, наявності у той час трудових чи інших договірних відносин між позивачем та відповідачем, має інший предмет доказування у справі, тобто, зазнає змін предмет позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, подаючи заяву про збільшення позовних вимог, позивач зазначав, що в листопаді 2021 року ним було створено дваприватних підприємства - ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Сервіс» та ТОВ «Управляюча компанія «Березань-Центр». В подальшому йому було запропоновано посаду менеджера та за домовленістю з керівництвом за виконану роботу і подальший супровід управляючих компаній запропоновано щомісячну заробітну плату в розмірі 15 000 грн. за кожне підприємство.

ТОВ «Березань-Сервіс» та ТОВ «Березань-Центр» лише формально були окремими підприємствами, створеними з метою оптимізації податкового навантаження, і при цьому знаходилися в одному офісі і в них працювали паралельно одні й ті самі працівники, то всі розроблені позивачем документи використовувалися для потреб обох управляючих компаній. А тому зазначене вважає доказами для збільшення позовних вимог до ТОВ «Березань-Центр» щодо не проведення нарахування заробітної плати за 5 місяців в розмірі 75 000 грн. та просить:

-зобов`язати ТОВ «УК «Березань-Центр» провести донарахування ОСОБА_1 , за період з листопада 2021 року до його звільнення з роботи 15 липня 2024 року заробітної плати в розмірі 146 331 грн. і провести виплатупісля утримання 18% ПДФО і 1,5% військового збору.

-стягнути з ТОВ «УК «Березань-Центр» на користь ОСОБА_1 35 079 грн. 18 коп. компенсацію за затримку виплати заробітної плати.

З викладеного вбачається, що заява позивача «про збільшення позовних вимог» є фактично поданням нових позовних вимог із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви в якості збільшення розміру заявлених позовних вимог.

Відповідно до ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однак, таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Можливість об`єднання декількох позовних вимог шляхом подання заяви про збільшення розміру позовних вимог до поданого позову ЦПК України не передбачено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вимоги, викладені у заяві про збільшення позовних вимог, не є похідними від вимог позову в первісній редакції, оскільки позовні вимоги у заяві про збільшення позовних вимог обґрунтовані іншими підставами - фактичним виконанням робіт до укладення трудового договору, при цьому вказані роботи стосуються не лише відповідача ТОВ УК «Березань Центр», а й іншої юридичної особи ТОВ «Березань Сервіс». Вказані позивачем підстави, як правильно зазначив суд першої інстанції, тягнуть за собою встановлення інших обставин, зокрема, наявності у той час трудових чи інших договірних відносин між позивачем та відповідачем, мають інший предмет доказування у справі, тобто, зазнає змін як предмет позову, так і підстави позову, що суперечить положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у заяві; неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Разом з тим, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права, адже з матеріалів справи встановлено, що заявлені вимоги у заяві про збільшення позовних вимог є новими вимогами, з іншими підставами позову, що не є за своїм змістом збільшенням розміру позовних вимог.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, доводи апеляційної скарги позивача висновків суду не спростовують, підстав для скасування оскаржуваної ухвали не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 02 грудня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.