Справа № 603/250/25
Провадження №2/603/177/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкова Ю. Г.,

секретар судового засідання Сандалюк О. В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду із позовом до Монастириської міської ради, у якому просить визнати за нею право на завершення процедури приватизації земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням двадцять другого скликання восьмої сесії Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв» їй безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. Проте у вищевказаному рішенні її по батькові помилково зазначене як « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ». У зв`язку із наявністю таких розбіжностей Монастириська міська рада відмовила їй у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а ПП «Землі Придністров`я» відмовило у виготовлені зазначеної технічної документації. З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, проте представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності представника Монастириської міської ради. З обставинами, викладеними у позовній заяві, відповідач погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Суд установив такі обставини.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 від 15.07.1998 року позивач зазначена як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гранітне Монастириського району Тернопільської області.

ОСОБА_1 17.11.1996 року зареєстровано у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та присвоєно їй ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується карткою фізичної особи - платника податків позивача від 27.06.2003 року.

Як видно зі змісту витягу з рішення Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року, рішенням двадцять другого скликання восьмої сесії Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв» ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,45 га, з яких 0,23 га для житлово-побутових потреб, 0,22 га для ведення господарства.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Монастириської міської ради № 246 від 07.05.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Гранітнянської сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв» від 19.08.1997 року передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,45 га, з яких 0,23 га для житлово-побутових потреб, 0,22 га для ведення господарства. У п. 53 списку громадян села Гранітне, які приватизували земельні ділянки відповідно до вищезазначеного рішення, допущено описку, та помилково зазначено по батькові ОСОБА_1 як « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_3 ».

Отже, суд встановив невідповідність по батькові позивача, зазначеного у рішенні Гранітнянської сільської Ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв» від 19.08.1997 року (« ОСОБА_2 »), по батькові, зазначеному у паспорті позивача (« ОСОБА_3 »).

12.03.2025 року ОСОБА_1 звернулася до Монастириської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що належить їй на праві приватної власності згідно з рішенням восьмої сесії Гранітнянської сільської Ради народних депутатів від 19.08.1997 року.

Інформаційним листом Монастириської міської ради № М-274 від 12.03.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), у зв`язку з тим, що у витязі з рішення Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області по батькові позивача зазначене як « ОСОБА_2 », а в паспорті громадянина України по батькові останньої зазначене як « ОСОБА_3 ».

Окрім того, у зв`язку із наявністю вищевказаних розбіжностей ПП «Землі Придністров`я» листом № 0888 від 12.03.2025 року відмовило ОСОБА_1 у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, серед іншого, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, що передбачено п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Абзацом 2 п. 1 Перехідних положень ЗК України визначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 3 ст. 55 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що у разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням двадцять другого скликання восьмої сесії Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв» позивачу безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства. У п. 53 списку громадян с. Гранітне, які приватизували земельні ділянки, до вищевказаного рішення по батькові ОСОБА_1 помилково зазначено як « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ». У зв`язку із вказаними розбіжностями позивач не може завершити процедуру приватизації та реалізувати своє право на безоплатне отримання у власність зазначеної земельної ділянки.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визнати за нею право на завершення процедури приватизації вищевказаної земельної ділянки.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 392 ЦК України, ст. ст. 81, 116, 125, 152 ЗК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації земельної ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства (для ведення господарства), переданої їй у приватну власність рішенням двадцять другого скликання восьмої сесії Гранітнянської сільської Ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області від 19.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам села Гранітне згідно їх заяв», у якому ОСОБА_1 зазначена як ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Монастириська міська рада, місцезнаходження: вул. Т. Шевченка, 19, м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, .

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова