Справа № 368/368/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого Шевченко І.І.

за участю секретаря Назаренко А.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Вак О.В.

та представника відповідача адвоката Кулініченка Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Вак Ольга Володимирівна до ОСОБА_2 про виключення частини майна із спадкової маси та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

25 червня 2025 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла мирова угода по справі № 368/368/25 укладеної між позивачем ОСОБА_1 та представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Кулініченком Геннадієм Володимировичем, за умовами якої врегулювати спір між сторонами щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Вак О.В. мирову угоду підтримали, наслідки затвердження мирової угоди їм зрозумілі.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Кулініченко Г.В. мирову угоду підтримав, наслідки затвердження мирової угоди йому зрозумілі.

Суд, вислухавши клопотання та думку щодо нього, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Вак Ольга Володимирівна до ОСОБА_2 про виключення частини майна із спадкової маси та визнання права власності на спадкове майно.

25 червня 2025 року до суду було подано заяву про затвердження мирової угоди, згідно якої позивач ОСОБА_1 , та відповідач ОСОБА_2 , в особі адвоката Кулініченко Геннадія Володимировича з метою повного і остаточного врегулювання усіх конфліктів та спорів між сторонами, на основі взаємних поступок керуючись ч.1 ст.207 ЦПК України, ч.7 ст.49 ЦПК України укладають цю мирову угоду у справі №368/368/25, яка розглядається Кагарлицьким районним судом Київської області про наступне.

Сторони, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту затвердження Кагарлицьким районним судом Київської області даної Мирової угоди:

1.Визнають за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку, з господарським будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

2.Визнають за ОСОБА_2 право власності на 4/5 частин житлового будинку, з господарським будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

3.Судові витрати, які були понесені сторонами у зв`язку із розглядом даної справи, покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла та не підлягають розподілу чи примусовому стягненню.

4.Ця мирова угода сторонами прочитана, відображає їх волевиявлення, наміри та містить предмет і всі суттєві умови, за якими вони хотіли досягти згоди.

5.Дана мирова угода набирає чинності з дня підписання її сторонами та затвердження Кагарлицьким районним судом Київської області.

6.Мирова угода та ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для реєстрації сторонами права власності на нерухоме майно у відповідності до чинного законодавства.

7.Мирова угода укладена сторонами в трьох однакових примірниках: один примірник для її подання до суду та два інших - для кожної із сторін.

8.Сторони просять суд затвердити дану мирову угоду сторін та надати їй силу судового рішення.

9.Вимоги ст. ст. 207, 208, 255, 256 ЦПК України сторонам відомі та зрозумілі

Відповідно до ч. 7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

У відповідності до вимог ч. ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Як передбачено п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2, у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Таким чином, суд має перевірити, чи не суперечать закону умови мирової угоди, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи є зрозумілими, чіткими, однозначними викладені умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті її укладення ліквідується спір між сторонами.

Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами (п. 2 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З аналізу мирової угоди вбачається, що умови укладеної сторонами мирової угоди не суперечать закону, стосуються лише прав та обов`язків сторін та предмета спору.

Оскільки сторони добровільно дійшли згоди про укладення мирової угоди, наслідки укладення мирової угоди сторонам роз`яснені та зрозумілі, при цьому мирова угода не порушує прав та інтересів сторін та інших осіб, суд вважає необхідним затвердити мирову угоду, укладену між сторонами, а провадження по справі закрити на підставі того, що зазначена мирова угода не суперечить діючому законодавству і укладається в інтересах всіх сторін.

Вивчивши мирову угоду суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Зазначена мирова угода долучена до матеріалів справи, сторонам роз`яснені наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, передбачені ст.256 ЦПК України.

Якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі (п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

З огляду на викладене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення частини майна із спадкової маси та визнання права власності на спадкове майно слід закрити у зв`язку із укладенням сторонами мирової угоди, яка затверджена судом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 206-207, 255, 256, 259-261 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Визнати мирову угоду, укладену по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення частини майна із спадкової маси та визнання права власності на спадкове майно, укладається з метою врегулювання спору, при наступних умовах:

Сторони: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту затвердження Кагарлицьким районним судом Київської області даної мирової угоди:

1.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку, з господарським будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

2.Визнати за ОСОБА_2 право власності на 4/5 частин житлового будинку, з господарським будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

3.Судові витрати, які були понесені сторонами - позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у зв`язку із розглядом даної справи, покладаються на ту сторону, яка їх фактично понесла та не підлягають розподілу чи примусовому стягненню.

4.Ця мирова угода сторонами прочитана, відображає їх волевиявлення, наміри та містить предмет і всі суттєві умови, за якими вони хотіли досягти згоди.

Мирова угода та ухвала суду про затвердження мирової угоди є підставою для реєстрації сторонами - позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно у відповідності до чинного законодавства.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом

Дана мирова угода набирає чинності з дня підписання її сторонами та визнання Кагарлицьким районним судом Київської області.

Мирова угода укладена в трьох примірниках по одному для кожної сторони угоди та один для суду з метою приєднання до матеріалів цивільної справи № 368/368/25. Кожний примірник має однакову юридичну силу.

Наслідки укладення цієї мирової угоди та зміст ст.. ст. 206-208, 258-261 ЦПК України учасникам судового процесу роз`яснені і зрозумілі.

Вказана мирова угода визнається судом.

Сторонам роз`яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виключення частини майна із спадкової маси та визнання права власності на спадкове майно закрити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.06.2025 р.

Суддя І.І. Шевченко