УХВАЛА

09 червня 2025 року

м. Київ

справа № 461/4591/23

провадження № 61-6437ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційні скарги Акціонерного товариства «Ідея Банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року та ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 102 412,11 грн.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року позовні вимоги АТ «Ідея Банк» задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 102 412,11 грн.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року в частині задоволення первісного позову АТ «Ідея Банк» змінено, зменшено загальний розмір заборгованості за угодою № С-611-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 26 листопада

2019 року, який необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк», з 102 412,11 грн до 7 031,51 грн.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року

в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів здійснених ОСОБА_1 за угодою № С-611-0 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 26 листопада 2019 року, з часу укладення, зарахувавши сплачені ОСОБА_1 кошти, що спрямовані на погашення плати на комісію з обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення іншої заборгованості за кредитом.

У задоволенні іншої частини вимог зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

14 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова

від 13 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 15 квітня 2025 року.

16 травня 2025 року АТ «Ідея Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Предметом спору у цій справі є вимога майнового характеру (первісний позов) про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 102 412,11 грн, що станом на 01 січня 2025 року не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 80 = 242 240,00 грн), та вимога немайнового характеру про визнання недійсним кредитного договору (зустрічний позов), яка не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики.

Згідно зі змістом статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Касаційна скарга ОСОБА_1 та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення в малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Касаційна скарга АТ «Ідея Банк» містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справіпідлягає касаційному оскарженню.

Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. При цьому, доводи касаційної скарги зводяться виключно до незгоди заявника з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин, що не стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

Зазначення у постанові Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ціна позову в цій справі не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та справа є незначної складності.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня

1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» подаликасаційні скарги на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства «Ідея Банк» на постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року та ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 квітня 2025 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживачів.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська