ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Провадження №2/477/639/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

із секретарем судового засідання Прищак О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року на адресу Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю з Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованості за кредитом в сумі 25485,25 грн., судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та правничу допомогу в розмірі - 7000,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09 квітня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та гр. ОСОБА_1 укладено договір позики № 6955623.

Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті https://mycredit.uа, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та акцептована ОСОБА_1 09.04.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України, заяви-формуляра про акцептування оферти від 09.04.2020 року про прийняття пропозиції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укласти договір про надання позики.

Відповідач здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на яку в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн., на поточний/картковий рахунок, вказаний відповідачем при оформленні договору позики.

На умовах договору позики позикодавець надав відповідачу грошові кошти у гривні на умовах, передбачених договором позики №6955623 у розмірі 8000,00 грн., а відповідач зобов`язалася повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 08.05.2020 року.

Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти, обумовлені договором.

01.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу №016-010421.

05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу №20240205/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідач зобов`язань за договором не виконала, не здійснивши жодного платежу, в зв`язку з чим у відповідача станом на 31 липня 2024 року утворилась заборгованість за договором позики у загальному розмірі 25485,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість по процентам за користування позикою 13760,00 грн., інфляційне збільшення 3725,25 грн.

В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором, позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 січня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача Цокало Т. М. надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі відповідачки та відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» в повному обсязі.

У наданому суду відзиві, зазначено, що згідно з листом ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., останнім відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р. укладеного між компанією та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», 24.03.2020 р. було здійснено переказ грошових коштів в сумі 8000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 . Номер платежу 46835. В свою чергу, договір позики №6955623 датується 09.04.2020 р. Витягу з реєстру прав вимого за довором факторингу №016-010421 не було надано. На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було надано копію договору №6955623 від 09.04.2020 р. про надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики, копії договорів факторингу, витяг з Реєстру прав вимоги, а також виписку з особового рахунку з розрахунком заборгованості за укладеним договором позики. Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у нього заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі. Позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Наданий розрахунок є документом, що створений самим позивачем, який не був первісним кредитором, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути єдиним доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. До позовної заяви позивачем надано лист ТОВ «ФК Фінекспрес» №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., в якому йдеться про переказ коштів в сумі 4000,00 грн. на карту № НОМЕР_1 від 24.03.2020 р. У цьому ж листі вказано, що оскільки компанія не здійснює операції з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Також, умовами угод з банками-екваєрами, від яких фактично надходять на картки клієнтів кошти до переказу, передбачено надходження від компанії загальних сум поповнення карток за визначений період, а не сум окремих транзакцій. У зв`язку із цим, виділити запитувані транзакції як окремі у банківській виписці не є можливим. Тобто, ТОВ «ФК Фінекспрес» стверджуючи про успішний переказ коштів позичальнику, одночасно вказує про те, що саме ця транзакція окремо не може бути ідентифікована.

Також, представник відповідача звертає увагу суду на те, що ТОВ «ФК Фінекспрес», яке не є банком та безпосередньо переказу коштів не здійснювало (перекази проводяться банком-екваєром), не вказує у листі на чому ґрунтується твердження про успішний переказ коштів позичальнику. Не зрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», так як в листі від 26.12.2023 про це нічого не описано, а договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, про який згадується в листі, не надано. При цьому, слід зазначити, що надана суду копія листа від 26.03.2024 р. не містить інформації про переказ коштів 09.04.2020 р.

Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач отримала позику в розмірі 8000 грн. позивачем суду не надано.

Окрім того, до позовної заяви позивачем долучено договір факторингу №016-010421 від 01.04.2021 укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс». Проте, позивачем долучено лише погоджені сторонами порожні форми бланків. Передбачених п. 2.1.3 договору факторингу доказів відступлення прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «Сіроко Фінанс» за спірним договором позики не надано. Витяг з реєстру прав вимог, підписаний лише фактором ТОВ «Сіроко Фінанс» не є належним доказом. За відсутності належних доказів отримання ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до відповідача, відсутні підстави вважати правомірним відступлення права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф». Що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі викладені у відзиві факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, сторона відповідача приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню та просить здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог.

Представник позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі та надав відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначив: між первісним кредитором та відповідачкою 09.04.2020 року було укладено Договір позики №6955623 в електронній формі. Укладаючи даний договір позики, з метою отримання кредитних коштів, відповідач вказала картку № НОМЕР_2 , яка обслуговувалась/ється на яку в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн. (дані картки зазначено у розділі реквізити сторін/під пунктом 10 Договору позики).

На підтвердження перерахування позики позивачем було долучено до позову документ, а саме довідку видану ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р. наданий первісним кредитором, оскільки ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» являється підрядником в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, та діє на підставі Витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 року №21/764-рк, відповідно до умов Договору № 23- 01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - Документ за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р. Позивач повідомляє, що під час завантаження даного документу у систему Електронного суду, стався технічний збій, який спричинив помилкове завантаження іншого файлу, у якому містяться відомості щодо перерахування коштів по інших договорах позики по яких до позивача перейшло право вимоги на підставі Договору факторингу № 20240205/2 укладеного 05 лютого 2024 року між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», проте цей документ не містить відомостей про перерахування коштів саме на картку вказану відповідачем. З метою усунення наслідків технічного збою та з метою об`єктивного, повного та неупередженого розгляду справи, представник позивача вважає за необхідне надати суду Документ за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., який підтверджує перерахування коштів за Договором позики № 6955623 від 09.04.2020 року безпосередньо на картку № НОМЕР_2 вказану відповідачем (порядковий номер 3 серед переліку завершенних платіжних операцій). Документ за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., підтверджує, що 09.04.2020 року було перерахована сума 8 000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.), за номером платіжної картки № НОМЕР_2 . Номер платежу 11938.

Щодо посилань представника відповідача, що незрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», так як в листі від 26.12.2023 про це нічого не описано, а договору №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, позивач зазначає, що правові відносини первісного кредитора та ТОВ «ФК Фінекспрес» врегульовані Договором №23-01-18/5 від 23.01.2018р.

Разом з тим, на сайті НБУ у розділі "Інформація з Реєстру платіжної інфраструктури про видані ліцензії на надання фінансових платіжних послуг" у вільному доступі можна знайти інформацію про ТОВ «ФК Фінекспрес», яка є небанківською фінансовою установою, якій видано ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг з переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків. Отже, зазначена заборгованість підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які не спростовані належним чином відповідачем, зокрема детальним розрахунком заборгованості за вищевказаним Договором позики, Документом за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., Договором про надання позики з додатками в яких відображаються всі істотні умови такого виду договору та він містить підпис сторін, а також договорами факторингу з відповідними додатками. Будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позивні вимоги Позивача, зокрема контррозрахунок заборгованості, Відповідачем не надано. Так, як у відзиві на позовну заяву представник Відповідач не надав підтверджуючих документів про рух коштів по зазначеній його клієнтом картці № НОМЕР_2 , а також не заперечує укладення договору позики, не вказує, що кредитні кошти ним отримані не були слід вважати, що факт підтвердження перерахування коштів не спростовано Відповідачем.

Щодо безпідставності висновків представника відповідача, що позивачем долучено лише погоджені сторонами порожні форми бланків. Передбачених п. 2.1.3 договору факторингу доказів відступлення прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «Сіроко Фінанс» за спірним договором позики не надано. Витяг з реєстру прав вимог, підписаний лише фактором ТОВ «Сіроко Фінанс» не є належним доказом. 01.04.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС», уклали Договір факторингу № 016-010421 згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРОКО ФІНАНС» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до гр. ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , за Договором позики № 6955623 від 09.04.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 310. Право вимоги за яким на дату відступлення настало, і перейшло до ТОВ СІРОКО ФІНАНС на підставі Договору факторингу №016-010421 від 01.04.2021 р., укладеного між ТОВ СІРОКО ФІНАНС (як Фактором) та ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", (як Клієнтом), відповідно до п. 2.1.3. якого переуступлені за Реєстром Права грошових вимог переходять до Фактора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав грошових вимог. Таким чином, підтвердженням того, що право вимоги за спірним Договором позики, по Договору факторингу №016-010421 від 01.04.2021 р. перейшло від ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" до ТОВ СІРОКО ФІНАНС є відповідний Реєстр прав вимог, витяг з якого подано разом із позовною заявою. Даний витяг сформовано 05 лютого 2024 року і підписано, як первісним кредитором так і ТОВ «СІРОКО ФІНАНС». В подальшому, згідно Договору факторингу №20240205/2 від 05.02.2024 р., та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АРТЕМІДА-Ф" набуло статусу Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», включно і до включно і до ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , за Договором позики № 6955623 від 09.04.2020 року, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 174. Відповідно до положень Договору факторингу №20240205/2 від 05.02.2024 р., перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в день підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог. Представником позивача до позовної заяви долучено Витяг з реєстру прав вимог №20240205/2, сформований 31 липня 2025 року та підписаний директором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», у якому міститься інформація щодо відповідача, РНОКПП відповідача, в тому числі складові заборгованості за Договором позики.

Щодо неподання позивачем повного реєстру прав вимог до Договору факторингу №20240205/2 позивач акцентує увагу суду на наступному: для звернення у відповідні судові інстанції, Позивачем формується витяг з реєстру боржників лише по відношенню до конкретного позичальника/боржника/відповідача, а не до усіх осіб перелічених у відповідному реєстрі. Дана необхідність зумовлюється тим, що Витяг із реєстру боржників формується лише з метою підтвердження того, що на дату подачі позовної заяви, заборгованість по конкретно визначеній особі, не списана, не анульована та не відступлена третій особі. Також, з метою спростування безпідставних посилань відповідача, щодо «недоведеності переходу прав вимог до позивача», та підтвердження факту, що такий витяг щодо відповідача по Договору позики № 6955623 від 09.04.2020 року, зроблений із Рестру відступлення права вимог по Договору факторингу №20240205/2 від 05.02.2024 р., що укладений між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ТОВ «ФК «АртемідаФ», Позивач надає суду весь Реєстр прав вимог.

Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо спростування презумпції правомірності договорів позики №1 та №2, зазначені договори недійсними не визнано.

Також позивач зазначає, що вимоги про стягнення із позивача на корить відповідача понесених ним витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, в першу чергу, у зв`язку із тим, що як уже зазначалось відзив подано стороною із пропуском процесуального строку визначеного ухвалою про відкриття провадження по даній справі від 29.08.2024 року, а разом з ним і заява про стягнення витрат на правничу допомогу подана із пропуском процесуального строку. Зазначені представником Відповідача суми не підтверджені жодним касовим документом (відповідною банківською квитанцією), а сформована одноособово Цокало Т.В. квитанція №1042 від 02.09.2024 року є одностороннім документом, створеним нею власноруч.Таким чином, ні відповідачем, ні його представником, у матеріалах даної справи не долучено належного касового документу, котрий б підтверджував переказ суми коштів в розмірі 9000 грн. з рахунку Відповідача на рахунок Адвоката. А долучена до матеріалів справи Квитанція №1042 від 02.09.2024 року сформована одноособово Цокало Т.В., у котрій остання виступає і адвокатом, і головним бухгалтером, і касиром, не являється в розумінні висновків ВС платіжним дорученням на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом. Сума наведена адвокатом Цокало Т.В. є неспівмірною, ні з часом, ні з складністю виконаних робіт (надання послуг), ні з ціною позову. Позивач повністю заперечує та просить суд відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу відповідачу.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також представником відповідача Цокало Т. М. надано додаткові пояснення у справі в яких вона зазначила, що витягу з реєстру прав вимого за довором факторингу №016-010421 не було надано. На підтвердження позовних вимог позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було надано копію договору №6955623 від 09.04.2020 р. про надання позики на умовах повернення позики в кінці строку позики, копії договорів факторингу, витяг з Реєстру прав вимоги, а також виписку з особового рахунку з розрахунком заборгованості за укладеним договором позики. Разом з тим, вказані документи не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі укладеного договору та наявність у нього заборгованості перед позивачем у визначеному розмірі. Позивачем не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що відповідачу ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти у розмірі 8000,00 грн. ТОВ «ФК Фінекспрес», яке не є банком та безпосередньо переказу коштів не здійснювало (перекази проводяться банком-екваєром), не вказує у листі на чому ґрунтується твердження про успішний переказ коштів позичальнику. Не зрозумілою є правова природа правовідносин між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК Фінекспрес», так як в листі від 26.12.2023 про це нічого не описано, а договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, про який згадується в листі, не надано. При цьому, слід зазначити, що надана суду копія листа від 26.03.2024 р. не містить інформації про переказ коштів 09.04.2020 р. Таким чином, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що відповідач отримала позику в розмірі 8000 грн. позивачем суду не надано. Передбачених п. 2.1.3 договору факторингу доказів відступлення прав вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до фактора ТОВ «Сіроко Фінанс» за спірним договором позики не надано. Витяг з реєстру прав вимог, підписаний лише фактором ТОВ «Сіроко Фінанс» не є належним доказом. За відсутності належних доказів отримання ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги до відповідача, відсутні підстави вважати правомірним відступлення права вимоги від ТОВ «Сіроко Фінанс» до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф». Що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на вищевикладене, сторона відповідача зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

09.04.2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» було укладено договір позики №6955623, за яким відповідно до основних умов кредиту: сума позики становить - 8000,00 грн., строк позики (строк договору) 29 днів, базова процентна ставка в день 1,60 % (фіксована), акційна ставка 0,8%, розмір процентів на прострочену позику 2,7% у день.

Відповідно до Графіку повернення позики (п.2 договору), загальна вартість позики та процентів складає 9856,00 грн., яка складається з суми позики 8000,00 грн. та вартості позики за весь строк, на який видано позику 1856,00 грн.

Разом з тим, відповідно до п.3 договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики та, у випадку дострокового її повернення підлягають відповідному перерахунку.

Відповідно до п.5 Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Укладаючи даний договір позики, з метою отримання кредитних коштів, відповідач вказала картку № НОМЕР_2 , на яку повинні перераховуватися кошти в розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до Документу за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., долученого представником позивача у відповіді на відзив, відповідачу перераховані кошти за Договором позики № 6955623 від 09.04.2020 року безпосередньо на картку № НОМЕР_2 вказану відповідачем (порядковий номер 3 серед переліку завершенних платіжних операцій).

Таким чином, документ за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р., підтверджує, що 09.04.2020 року було перерахована сума 8 000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.), за номером платіжної картки № НОМЕР_2 . Номер платежу 11938.

01.04.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу №016-010421, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Сіроко Фінанс» такі права вимоги та сплатити ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу №20240205/2, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п.2.1.3. перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства.

Витяг з реєстру прав вимог № 016-010421 від 01.04.2021 року сформовано 05 лютого 2024 року.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимог №20240205/2 від 05 лютого 2024 року до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», зокрема, перейшло право вимоги за договором №6955623 від 09.04.2020 р., позичальником за яким є ОСОБА_1 , сума заборгованості за тілом 8000,00 грн., залишок заборгованості по процентам за користування 13760,00 грн. Загальна сума заборгованості 21760,00 грн.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості, станом на 31 липня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 25485,25 грн., з яких 8000 грн. - залишок заборгованості за тілом; 13760,00 грн. - залишок заборгованості по процентам за користування; 3725,25 грн. - інфляційне збільшення, період нарахування травень 2020 р. лютий 2022 р.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом в межах даної справи, кредитний договір укладений між фінансовою установою та відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідні відомості зазначені безпосередньо у кредитному договорі, а саме відомості щодо ідентифікації клієнта та інформацію про одноразовий ідентифікатор.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до Правової позиції, яка викладена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При цьому щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.

Кошти відповідачу у розмірі 8000,00 грн., було перераховано 09.04.2020 року на номер платіжної картки № НОМЕР_2 , зазначений відповідачкою у договорі (документ за Вих. №26/03-2024-1/ТНПП від 26.03.2024 р.). Відповідач з заявами про неправомірне одержання коштів не зверталася, витяг з розрахункового рахунка, який би підтверджував ненадходження коштів відповідачем у розмірі 8000,00 грн. суду не надано.

Разом з тим позивач, ознайомлений з відзивом, детального розрахунку заборгованості по відсоткам у розмірі 13760 грн. суду не надав, а саме: за який період часу, на якій підставі та в якому розмірі нараховувалися відсотки, однак як вбачається з договору позики № 6955623 та паспорту споживчого кредиту, процентна ставка є фіксованою та складає 1,6% в день, порядок повернення кредиту 1 платіж в кінці строку дії договору (п. п. 5 паспорту позики).

Підстав для застосування розміру акційних процентів(0,8%) або розміру процентів на прострочену позику суд не вбачає, оскільки доказів дострокового повернення кредиту, як передбачено п. 3 договору, або пролонгації договору, суду сторонами не надано.

Правила надання кредиту та доказів їх підписання відповідачкою суду також не надано, а відповідно до п.7 паспорту позики, умови договору позики можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті.

Отже, суд вважає доведеним, що кредит наданий у сумі 8000грн., строком на 29 днів, з застосуванням базової фіксованої процентної ставки 1,6%, як зазначено у договорі, та заборгованість відповідачки складає 11712грн, з яких: 8000грн. тіло кредиту; 3712грн. відсотки за користування кредитом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 по справі № 202/4494/16-ц дійшла висновку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 3725,25 грн. на суму заборгованості в розмірі - 21760,00 грн. за період часу з 09.05.2020 року по 23.02.2022 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, кінцевий термін погашення позики відповідно до умов Договору позики № 6955623 від 09.04.2020 року встановлений до 08.05.2020 року, тому починаючи з 09.05.2020 року у відповідача виникло прострочення за взятими на себе зобов`язаннями.

У свою чергу, нарахування індексу інфляції від простроченої суми за весь час прострочення до 23.02.2022 року відповідає вимогам п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України відповідно до яких - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Однак, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, в частині нарахованих відсотків (3712,00 грн., замість заявлених позивачем - 13760 грн.) у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 11712,00 грн., тому інфляційне збільшення за період з 09.05.2024 року по 23.02.2022 року буде становити 2005,06 грн.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання позики №6955623 від 09.04.2020 року в загальному розмірі 13717,06грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість по процентам за користування позикою 3712,00 грн., інфляційне збільшення 2005,06 грн.

Стосовно пропуску строку на подання відзиву, на що посилається позивач, суд зазначає, що він не є пропущений, оскільки до Вітовського (до перейменування Жовтневого) районного суду Миколаївської області справа надійшла 10 січня 2025 року. Ухвалою суду від 17 січня 2025 року відкрите провадження у справі та відповідачу наданий 15-денний строк для надання відзиву на позов, який слід рахувати з моменту отримання ухвали відповідачем. Доказів отримання відповідачем ухвали суду матеріали справи не містять, разом з тим відзив надійшов до суду 03 лютого 2025 року, отже строк на подання відзиву не є пропущеним.

Щодо питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Дзундза О. В. надала: договір про надання правової допомоги № 20243107/25 від 31 липня 2024 року, відповідно до п. 4.2 якого розмір вартості послуг становить 7000,00 грн.; розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого розмір витрат на правничу допомогу складає 7000,00 грн.; ордер Серії ВС № 1303070.

Враховуючи обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, враховуючи складність даної справи, яка була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також часткове задоволення позовних вимог, зважаючи на принципи співмірності судових витрат та співвідношення їх розміру до предмета позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 3767,40 грн.

Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1303,74 грн.

Крім того, в наданому суду відзиві представник відповідача Цокало Т. М. просила стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат про надання правничої допомоги адвокат Цокало Т. М. надала: ордер серії ВІ № 1241479; договір про надання правничої допомоги № 1042 від 02 вересня 2024 року; акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до Договору № 1042 про надання правової допомоги від 02.09.2024 року; детальний опис робіт; квитанцією № 1042 від 02 вересня 2024 року про перерахування коштів у розмірі 9000,00 грн.

Таким чином, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 4156,20 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (; IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) заборгованість за договором позики № 6955623 від 09.04.2020 року в загальному розмірі - 13717 (тринадцять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 06 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість по процентам за користування позикою 3712грн, інфляційне збільшення 2005,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (; IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк», МФО банку 300528) судовий збір у розмірі 1303 (одна тисяча триста три) грн 74 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 3767 (три тисячі сімсот шістдесят сім) грн 40коп.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» () на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 4156 (чотири тисячі сто п`ятдесят шість)грн 20коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ТОВАРИСТО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф», адреса: 79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 87, оф.54; ;

відповідач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 18 лютого 2025 року.

Суддя А.А.Саукова