РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 621/5249/23

Провадження № 2/621/60/25

20 червня 2025 року м. Зміїв Харківська область

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - суддя В.Філіп`єва,

за участю секретаря судового засідання - А.Девятерикової

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС",

представники позивача А.Гайова, Ю.Карпенко, Я.Романенко (не з`явилися),

відповідач - ОСОБА_1 (не з`явилася),

третя особа - ТОВ "МІЛОАН",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників цивільну справу за позовною заявою ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «Мілоан»

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС"- звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №102012622 від 06.05.2021 року у розмірі 51419,09 гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 гривень, та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката в розмірі 6000,00 гривень.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05.01.2024 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

19.01.2024 року позивачем недоліки позовної заяви усунуто, судовий збір сплачено.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 22.01.2024 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників про дату і час судового засідання (а.с. 74).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій просила судовий розгляд проводити без її участі, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповіач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила розглянути справу по суті без її участі з врахуванням поданих нею відзиву та заперечень проти позову.

Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Позиції сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.05.2021 року, за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТОВ "Мілоан" - https://miloan.ua/, відповідачкою ОСОБА_1 було подано заявку на отримання кредиту №102012622. Дана заява знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/.

Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Товариством "Мілоан" було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого ОСОБА_1 підтвердила прийняття умов Кредитного договору №102012622 від 06.05.2021 року, а отже уклала Договір про споживчий кредит №102012622 від 06.05.2021 року з ТОВ "Мілоан" () та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 15000,00 гривень. Кредитний договір №102012622 від 06.05.2021 року було укладено строком на 15 днів. Однак відповідач не виконала належним чином взяті на себе кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом.

В подальшому, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 13.10.2021 року, згідно умов Договору відступлення прав вимоги №10Т, ТОВ "Мілоан" відступило право вимоги за Кредитним договором №102012622 від 06.05.2021 року на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", тобто позивач набув право вимоги до відповідача.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу ОСОБА_1 перед новим кредитором - ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 51419,09 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 11760,00 гривень; заборгованість за відсотками - 36809,09 гривень; заборгованість за комісійними винагородами - 2850,00 гривень; заборгованість за пенею - 0,00 гривень.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" заборгованість за Кредитним договором №102012622 від 06.05.2021 року у розмірі 51419,09 гривень, а також понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 гривень та витрати на правовому допомогу в розмірі 6000,00 гривень. (а.с.1-5)

13.03.2024 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив (пояснення) на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала частково, в сумі наданого кредиту у розмірі 15000,00 гривень, суми заборгованості за відсотками у розмірі 4500,00 гривень, та заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 2850,00 гривень, тобто на умовах, узгоджених в Кредитному договорі. З іншою сумою заборгованості, про яку зазначає позивач у позові, не погодилась, оскільки відповідно до ч.1 статті 1048 та ч.1 статті 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Нарахування і виплата процентів за наданим кредитом може застосовуватися лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц. Зобов`язання за основною сумою боргу складає: кредитний договір №102012622 - 15000,00 гривень. Разом з цим, зважаючи на фактичні строки, обумовлені договором щодо користування кредитними коштами, розрахунок відсотків складає: по кредитному договору №102012622 - 4500,00 гривень. (15000,00 гривень - тіло кредиту х 2,0% х 15 днів) та комісійної винагороди в розмірі 2850,00 гривень за надання кредиту, зі стягненням яких відповідач погоджується (а.с. 96-98, 109-111).

Представник позивача А.Гайова не погодилася з відзивом (запереченнями) відповідача та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.113-120)

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Обставини, встановлені судом.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне:

Повноваження позивача ТОВ «Діджи Фінанс» на надання фінансових послуг підтверджуються наданими до матеріалів справи Випискою з Єдиного реєстру юридичних осіб,фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (а.с.36-37)

06.05.2021 року на сайті tengo.ua було створено Анкету-заяву на кредит № 102012622, з сумою кредиту 15000,00 гривень строком на 15 днів, та датою повернення кредиту 21.05.2021 року Узгоджена сума до повернення - 22350,00 гривень; куди входить комісія за надання кредиту 2850,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 19% від суми кредиту, та проценти за користування кредитом - 4500, що нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Позичальник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон НОМЕР_2 (а.с.8-9)

Зазначена Анкета-заява не містить відомостей її підписання одноразовим паролем-ідентифікатором та підписана на сайті tengo.ua, а не https://miloan.ua/, як стверджує позивач.

До вказаної Анкети-заяви додано Договір про споживчий кредит № 102012622 (індивідуальна частина), графік платежів, паспорт споживчого кредиту, які містять відмітку про підписання їх ОСОБА_2 , ТОВ «Мілоан», 06.05.2021 о 16:45. Відомостей про підписання вказаних документів відповідачем ОСОБА_1 , в тому числі шляхом смс-пароля чи електронного ідентифікатора, матеріали справи не містять. (а.с.22-32)

Відповідно до платіжного доручення № 27395413 від 06.065.2021 року, платник ТОВ «Мілоан» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на банківську картку MASTERCARD 15000,00 гривень (а.с.49)

Згідно Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 року, ТОВ «Мілоан» (Клієнт за Договором) зобов`язується відступити ТОВ «Діджи Фінанс» (Фактору за Договором) Права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти за плату на умовах, визначених Договором. Згідно частини 12 Договору факторингу «Перелік додатків», у Додатку №1 узгоджена Форма Реєстру прав вимог (а.с.33-35)

Як вбачається з Витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 10Т від 13.10.2021 року, сформованого 22.12.2023 року представником ТОВ «Діджи Фінанс» А.Гайовою, позивачеві Клєнтом ТОВ «Мілоан» передано право вимоги за Кредитним договором № 102012622 від 06.05.2021, укладеного з ОСОБА_1 , з загальною сумою заборгованості 51419,09 гривень (а.с.54)

На підтвердження виконання умов Договору факторингу, позивачем до матеріалів справи додано копії платіжних інструкції про перерахуванням ТОВ «Діджи Фінанс» на рахунок ТОВ «Мілоан» грошових коштів за відступлені права вимоги (а.с 10-21)

Відповідно до складеного позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором складається з :

- 15000,00 гривень - тіло кредиту;

- 36809,09 - відсотки за кредитом

- 2850,00 - комісія

А всього заборгованість - 51419,09 гривень (а.с.53)

Крім того, на підтвердження розрахунку заборгованості позивачем надано Відомість про щоденні нарахування та погашення, з яких вбачається, що відповідачем ОСОБА_1 в рахунок погашення кредиту вносилися грошові кошти:

21.05.2021 року - 450,0+450,0+735,0=1635,00 грн

24.05.2021 року - 436,0+436,0+748,0=1620,00 грн

27.05.2021 року - 423,0+423,0+758,0=1604,00 грн

04.06.2021 року - 410,0+410,0+1107,0= 1927,00 грн

10.06.2021 року- 398,0+398,0+1275,00= 2071,00 грн

22.06.2021 року- 386,0+386,0+1805,0=2577,00 грн

29.06.2021 року - 374,0+374,0+1949,0 = 2697,00 грн

12.07.2021 року - 363,0 + 363,0 +2433,0 = 3159,00 грн

А всього відповідачем в рахунок погашення заборгованості внесено - 17290,00 (сімнадцять тисяч двісті дев`яносто) гривень (а.с.123-126)

Норми права, що підлягають застосуванню, та мотиви суду.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одним з видів зобов`язання є договір, вимоги до укладення якого встановлені главою 52 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, загальні вимоги до кредитного договору встановлені нормами Цивільного кодексу України, а також Законами України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів».

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", прийнятої 09 квітня 1985 року N 39/248 зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.»

Згідно ч.5, ч.6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно частин першої, другої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзацем 2 частини другої статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця.

Відповідно до положень §2 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. (ч.1, ч.3 статті 1054 ЦК України)

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка. У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Аналогічні положення містяться в статті 536 Цивільного кодексу України, згідно яких за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Разом з тим, згідно частини 1 статті 1049 Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12), від 13.06.2018 (справа № 548/981/15-ц) неодноразово зазначала, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється. Права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.

Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, паперові примірники наданих позивачем Анкети-заяви, паспорту споживчого кредиту, графіку платежів, як і самого Договору кредиту не містять не тільки фізичного підпису відповідача ОСОБА_1 , а також і відомостей про підписання вказаних документів електронним паролем - ідентифікатором чи смс-паролем.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 погодилася з тим, що нею був укладений Кредитний Договір з наступними умовами 15000,00 гривень строком на 15 днів, та датою повернення кредиту 21.05.2021 року Узгоджена сума до повернення - 22350,00 гривень; куди входить комісія за надання кредиту 2850,00 грн, що нараховується одноразово за ставкою 19% від суми кредиту, та проценти за користування кредитом - 4500, що нараховуються за ставкою 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Жодні комісії за пролонгацію чи інший розмір процентів, як це вказано в відомості про нарахування, нею не узгоджувалися.

І при цьому, відповідачем в рахунок погашення заборгованості, як зазначено в тій же відомості, внесено 17290,00 гривень.

Незважаючи на сплив строку кредитування, позивачем продовжували нараховуватися відповідачеві відсотки за користування кредитом в розмірі, який не узгоджувався сторонами, а внесені відповідачкою грошові кошти, як вбачається з відомості, перераховувалися не напогашення заборгованості за кредитом, а вносилися в рахунок комісії за пролонгацію Кредитного Договору.

Згода відповідача на пролонгацію строку кредитування в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, з урахуванням узгоджених сторонами Кредитного договору № 102012622 умов та строку кредитування, а також внесених нею коштів в рахунок погашення кредиту, заборгованість відповідача ОСОБА_1 складає:

22350,00 - 17290,00 =5060,00 гривень

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1, ч.3 статті 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Таким чином, відповідач не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний повернути кредитні кошти згідно узгоджених сторонами умов.

За таких обставин, позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 5060,00 гривень.

Стосовно заявлених вимог про стягнення сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне:

Згідно положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката до матеріалів справи надано Договір про надання правової допомоги та Додаткову угоду (а.с. 37 зв.бік - а.с.44, 51), укладених з адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», згідно яких вартість підготовки матеріалів позовної заяви до суду складає 6000,00 грн

Разом з тим, довіреність на представництво інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», що міститься в матеріалах справи, видана директором товариства на ім`я Гайової Анастасії Сергіївни , позовна заява підписана Гайовою А.С. (а.с. 1-3, 31-32, 33) заяви про розгляд справи без участі представника подано Гайовою Анастасією Сергіївною (а.с.58-60)

Доказів участі адвоката А.Міньковської у справі, як і доказів перерахування вказаних грошових коштів за правничу допомогу адвоката, матеріали справи не містять.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають, а зі сплати судових витрат - підлягають частковому задоволенню у виді стягнення суми судового збору пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Оскільки в процентному відношенні сума задоволених позовних вимог складає 9,84%, відповідна частка суми судового збору , що підлягає стягненню на користь позивача становить 211,28 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 274-279, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , заборгованість за кредитним договором №102012622 від 06.05.2021 року у розмірі 5060,00 (п`ять тисяч шістдесят) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , витрати зі сплати судового збору в сумі 211,08 гривень.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС", , юридична адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, 04112.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: ТОВ "МІЛОАН", юридична адреса: вул. Баговутівська, буд.1721, м.Київ, 04107, .

Повний текст рішення складено 20.06.2025 року.

Суддя В. Філіп`єва