КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/927/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Болотова Є.В., Музичко С.Г., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію.

Просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за не обліковану електроенергію у розмірі 51 037, 50 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що відповідачі самовільно підключились до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації з метою без облікового споживання в результаті чого рахується заборгованість за не обліковану електроенергію в розмірі 51 037, 50 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» суму вартості не облікованої електроенергії, в розмірі 28 832,76 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» суму вартості не облікованої електроенергії, в розмірі 22 204,74 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 26 березня 2024 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за необліковану електроенергію. Просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2024 року залишено без змін.

12 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось до Київського апеляційного суду з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду та клопотання про залучення доказів понесених судових витрат. Дана заява зареєстрована в суді апеляційної інстанції 17 червня 2025 року за вх. № 77474.

Заява обгрунтована тим, що з метою забезпечення представництва інтересів стягувача в суді в даній справі та надання інших видів правової допомоги стягувач уклав з адвокатським об`єднанням «Перший Радник» договір про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 року.

Зазначав, що у позовній заяві позивач заявив про судові витрати, які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи та зазначив, що орієнтовний розрахунок судових витрат на момент подання позову складає 10 000 грн.

Однак, судові витрати, які стягувач поніс у зв`язку з розглядом справи № 759/23802/19 складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, що підтверджується актом наданих послуг № 149 від 11.06.2025 року.

В своїй заяві позивач посилався зокрема на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. А також на положення ч. 2 ст. 127 ЦПК України відповідно до якої встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зазначав, що постанову Київського апеляційного суду від 19.05.2025 року отримав 11.06.2025 року шляхом направлення судом на електронну адресу позивача, а заява про відшкодування витрат направляється 12.06.2025 року.

З огляду на викладене, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» просило суд апеляційної інстанції:

1) долучити до матеріалів справи № 759/23802/19 докази понесених судових витрат згідно переліку доданих до клопотання документів;

2) визнати причини продовження встановленого законом процесуального строку поважною та поновити встановлений судом процесуальний строк для подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

3) стягнути на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 5000 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, зокрема заяву ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст.270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Встановлено, що звертаючись з відзивом на апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», повідомило суд апеляційної інстанції про те, що орієнтовний попередній розрахунок судових витрат на правову допомогу на день звернення до суду складає 10 000 грн (а.с. 141-157 том 2).

В подальшому, після ухвалення постанови апеляційного суду, 17 червня 2025 року на поштову адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» - адвоката Полєтаєва А.А. надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду, в якій представник просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування до заяви було надано: довіреність виданої ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» від 21.01.2025 року № 49/2025, відповідно до якої уповноважило адвоката Полєтаєва А.А. представляти інтереси товариство зокрема в усіх органах судової системи незалежно від їх юрисдикції (а.с. 176 том 2); акт надання послуг від 11.06.2025 року № 149 (а.с. 177-178 том 2).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відзиві на апеляційну скаргу та безпосередньо в заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представник позивача посилався на те, що з метою забезпечення представництва інтересів стягувача в суді в даній справі та надання інших видів правової допомоги стягувач уклав з адвокатським об`єднанням «Перший Радник» договір про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 року.

Водночас, перевіривши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що звертаючись з відповіддю на відзив в суді першої інстанції представником позивача долучено договір про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року укладений між ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» та адвокатським об`єднанням «Перший Радник». Строк дії договору відповідно до п. 5.1. до 31 грудня 2020 року (а.с. 21-23 том 2).

Також представником позивача додано додаткові угоди до договору про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року, відповідно до яких строк договору продовжувався (а.с. 24, 25-27, 28, 29 том 2).

Так, відповідно до додаткової угоди № 6 від 19.12.2022 року до договору про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року сторонами продовжено строк дії договору до 31.12.2023 року (а.с. 29 том 2).

Між тим суд апеляційної інстанції зазначає, що договір про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 року укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Перший Радник», на який посилається представник позивача в заяві про відшкодування витрат на правову допомогу в матеріалах справи відсутній. А строк дії наявного в матеріалах справи договору про надання правової допомоги № 308-20 від 15.04.2020 року (з урахуванням додаткових угод) закінчився 31.12.2023 року.

З урахуванням викладених обставин, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість перевірити наявність обставин на які посилається заявник, а саме позбавляє апеляційний суд перевірити умови укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 року, визначеного порядку оплати та вартості послуг.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі №285/5547/21:

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Таким чином, у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У вищевказаній справі Верховний Суд зазначив, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин неподання ним доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду № 346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

З аналізу положень норм процесуального законодавства вбачається, що норма ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлює загальне правило можливості подання доказів з приводу судових витрат або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Натомість положення ч. 1 ст. 246 ЦПК України є спеціальною нормою по відношенню до вищевказаною, та встановлюють не тільки можливість подання таких доказів, але й процедуру та вимоги до такої процесуальної дії, зокрема обов`язок доведення наявності поважних причин, які унеможливили стороні подання таких доказів до закінчення судових дебатів.

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду та наведених процесуальних норм, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в разі неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу у визначений законом строк, сторона має обґрунтувати, які поважні причини не дозволили їй подати такі докази до закінчення розгляду справи.

У поданій заяві представник позивача не навів обґрунтування неможливості подання ним доказів у підтвердження витрат позивача на правничу допомогу під час апеляційного розгляду до відзиву на апеляційну скаргу або до ухвалення рішення у даній справі.

При цьому, не вбачає таких поважних причин і суд, оскільки жодних обставин, які б завадили стороні вчасно подати докази понесення судових витрат матеріали справи не містять.

В свою чергу вищевказане надає підстави апеляційному суду для відмови в задоволені заяви про стягнення таких витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено «24» червня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

С.Г. Музичко