Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1865/17
УХВАЛА

16 червня 2025року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Будак К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 9834,57грн. Також просив стягнути з відповідачів судові витрати.

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.03.2010р. позовні вимоги були задоволені та стягнуто у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 9834,57грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року, за результатами розгляду заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.03.2010 року, вказане заочне рішення було скасовано та справу призначено до розгляду.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 480/1865/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2021 вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Ухвалою суду від 14.06.2021року головуючим суддею прийнято справу до свого провадження.

02.10.2018 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути заборгованість з відповідачів за кредитним договором в розмірі 9834,57 з яких: 9492,51грн. -сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту та 342,06грн.-сумма простроченої заборгованості по відсоткам.

Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Васеньовим Д.О. подано до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на розбіжності у розрахунку заборгованості за кредитним договором.

29.06.2022 року представником позивача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано до суду лист, в якому зазначено, що станом на день розгляду справи кредитні зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Бан «Фінанси та Кредит» погашені,кредитний договір №30-08/МБ від 07.02.2008року на суму 25000,00грн.-погашено 07.12.2016року; кредитний договір №16-07 від 08.02.2007 на суму 51000,00грн.- погашено 07.12.2016.

У судове засідання сторони не з`явилися без повідомлення про причини нез`явлення. Заяви та клопотання про відкладення засідання до суду не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Частина 2 ст.214 ЦПК України зазначає, що головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ст. 128 ЦПК України, суд вправі визнати явку сторони обов`язковою в судове засідання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а відповідно до п.3 з`являтися в судове засідання за викликом суду,якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, якщо визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право сторони не з`являтись у судове засідання в разі звернення з клопотанням про розгляд справи за її відсутності не є абсолютним і може бути обмежене судом шляхом постановлення ухвали про визнання явки цієї сторони обов`язковою.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Під час розгляду справи виникла необхідність виклику представника позивача у судове засідання, для дачі особистих пояснень.

У зв`язку з вищенаведеним, суд визнає безпідставною неявку сторін, вважає за доцільне відкласти судове засідання, повторно викликати та визнати обов`язковою явку в засідання представника позивача для дачі пояснень з приводу обставин справи та наявності заборгованості за кредитним договором враховуючи поданий представником банку лист про відсутність такової.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України, ухвала суду є однією із форм судового рішення.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання, однак до суду не з`явилися, присутність сторони позивача має істотне значення для з`ясування обставин справи, з метою всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього розгляду справи, суд вважає за необхідне визнати обов`язковою явку позивача у засідання.

При цьому, суд роз`яснює право сторін брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 18, ст. 212, п. 5) ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

Визнати обов`язковою явку позивача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судові засідання для дачі особистих пояснень з приводу обставин справи.

Розгляд справи відкласти на 21.07.2025року на 11 годину 15 хвилин.

Попередити позивачва ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про наслідки невиконання судового рішення щодо явки в судове засідання та звернути увагу, що за невиконання вимоги суду про обов`язкову явку, судом будуть вжиті відповідні заходи процесуального примусу, передбачені статтями 143, 144 ЦПК України.

Копію ухвали направити представнику позивача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Войнарівський