Справа № 346/1420/25
Провадження № 2/346/1199/25
11 червня 2025 р.м. Коломия
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань: Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав щодо двох дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 24 березня 2025 року, провадження у справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання на 07 травня 2025 року.
07 травня 2025 року підготовче засідання у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.06.2025 року о 10 год.
В судове засідання для розгляду справи по суті, сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
За таких обставин, а також в силу положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Аргументи учасників справи.
Позиція позивача полягала в тому, що 17 березня 2021 року рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 09 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 33 розірвано. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_5 . Вищевказані діти на даний час проживають разом з матір`ю, їх братами, бабусею та чоловіком позивачки. Позивачка з відповідачем не проживають разом з 2019 року. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, матеріально не допомагає утримувати дітей, відповідач припинив спілкування та будь-які стосунки з дітьми, зв`язок з ними не підтримує, не телефонує, не навідує, не цікавиться їх життям, здоров`ям, навчанням, духовним та матеріальним розвитком теж не цікавиться і перешкод відповідачу для виконання його батьківських обов`язків ніхто не чинить. За таких обставин створились умови, які шкодять інтересам дітей. Батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, з дітьми з моменту розірвання шлюбу не спілкується і не бажає спілкуватись, не піклується про їх духовний та фізичний розвиток, не цікавиться життям та здоров`ям та не проявляє жодної заінтересованості, змінювати свою поведінку в кращу сторону не проявляє бажання.
У зв`язку із чим просила позбавити ОСОБА_2 батьківський прав щодо дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Позиція відповідача суду не відома. Правом на подачу відзиву на позов не скористалася, і будь-які докази суду не надав.
Позиція третьої особи. Подали висновок про позбавлення батьківських прав з якого вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .
Оцінка суду щодо позбавлення батьківських прав.
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 дійсно є батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14,16 свідоцтва про народження).
Згідно з заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.03.2021 року, яке набрало законної сили 17.04.2021 року, шлюб між сторонами розірвано та вирішено вищевказаних дітей залишити проживати з матір`ю (а.с. 19).
Відповідно до свідоцтва про шлюб від 24 січня 2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 одружились, внаслідок чого ОСОБА_7 змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » (а.с. 18).
Актом обстеження матеріально-побутових умов від 10.03.2025 року встановлено, що в ході обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що матеріально-побутові умови ОСОБА_1 задовільні. (а.с. 20).
Відповідно до акту від 17.03.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , вітчимом ОСОБА_6 , їх братами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , бабусею ОСОБА_12 . Батько ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 участі у вихованні дітей не бере, з 2019 року дітей не навідував і не навідує, виховують та утримують ОСОБА_3 та ОСОБА_4 його матір ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_6 (а.с. 21).
Згідно з характеристиками стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 12.03.2025 року, батько не приділяє уваги дітям не бере участі в шкільному житті дітей, не відвідує батьківські збори. Натомість активну участь у вихованні дітей бере вітчим. (а.с. 22,23).
Відповіддю на запит від 13.03.2025 року встановлено, що батько дітей ОСОБА_2 , за період з 2019 року по сьогоднішній день, станом здоров`я дітей ніколи не цікавився ні безпосередньо в лікаря ні в телефонному режимі (а.с.26).
Висновком органу опіки та піклування «Про позбавлення батьківських прав» ОСОБА_2 : доцільно позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.78-80).
Оцінка судом правовідносин сторін спору.
Отже, із встановлених обставин вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виник цивільно-правовий спір з приводу права їх дітей на отримання належного піклування про них обома батьками, якому кореспондує обов`язок обох батьків забезпечувати таке піклування.
Оцінка суду щодо права дітей на батьківське піклування.
Відповідно до положень частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.
При цьому, виходячи з положень частини першої статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року), батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з положеннями пункту шостого частини першої статті 92 Конституції України основи охорони дитинства, виховання визначаються виключно законами України.
Так, статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи і основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
При цьому, статтею 12 цього ж закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток і навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Таким чином, праву дитини на належне батьківське піклування та виховання кореспондує певне коло обов`язків, невиконання яких свідчить про порушення вказаного права дитини, за що батьки можуть нести відповідальність встановлену законом.
В силу положень частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мірою відповідальності для батьків може бути позбавлення їх батьківських прав, на підставі рішення суду, за наявності будь-якої підстави, що передбачена пунктами 1-6 частини першої статті 164 цього кодексу.
Виходячи з положень пункту другого частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, підставою для позбавлення батьківських прав, є ухилення матері та/або батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Основні обов`язки, що беззаперечно входять до кола обов`язків з виховання дитини як складової частини батьківського піклування, передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей. Батьки зобов`язані поважати дитину.
Проте із встановлених судом обставин вбачається, що ОСОБА_2 жодного з цих обов`язків щодо своїх дітей не виконує, оскільки всі ці обов`язки виконує ОСОБА_1 . Саме вона забезпечує отримання дітьми освіти, дбає про здоров`я дітей та отримання ними належної медичної допомоги, створює усі умови для їх проживання та фінансово забезпечує реалізацію потреб дітей. Більш того, батько дитини взагалі не цікавиться їх життям, залишив їх, втратив контакт із дітьми та не вчиняє жодних дій, спрямованих на його відновлення.
Тому суд вважає, що ОСОБА_2 , як батько, дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки жодних батьківських обов`язків не виконує, при відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали йому їх виконувати.
Таким чином, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,133-142,206,211,213,217,220-222,244-248,258,259,263-265,268,272,273,351,352,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 23 червня 2025 року.
Суддя: Коваленко Д. С.