Справа № 752/81/25
Провадження №: 2/752/3431/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23.06.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кирильчук І.А.

при секретарі судового засідання - Замай А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у залі судового засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» (далі - ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС») звернулося до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з постачання централізованого опалення та гарячої води, та надає зазначені послуги, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , в якому відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 липня 2013 року, отже є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надаються позивачем.

24 червня 2019 року між ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 3/7/447 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором.

Відповідач свого обов`язку по сплаті коштів за отримані житлово-комунальні послуги не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2017 року по листопад 2024 року у розмірі 5 869,75 грн, з постачання гарячої води з жовтня 2017 року по листопад 2024 року в розмірі 2 665,07 грн, з абонентського обслуговування за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року в розмірі 113,64 грн.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, на підставі статті 625 ЦК України позивачем нараховано 3% річних на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 1 672,02 грн; 3% річних на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 825,81 грн, інфляційні втрати нарахованих на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 4 091,97 грн та інфляційні втрати нарахованих на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 1 976,75 грн.

А тому, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь зазначену вище заборгованість та вирішити питання про розподіл судових витрат.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями позовну заяву передано на розгляд судді Кирильчук І.А.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 січня 2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі з призначенням розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України.

19 травня 2025 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позовну заяву, у якому відповідач просив частково відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 15 288,10 грн, стягнувши суму заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 4 954,91 грн. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначив, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року у справі №752/27015/19 стягнуто солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з липня 2016 року по листопад 2019 року у розмірі 28 179,42 грн. Вказане рішення відповідачами було виконане в повному обсязі, натомість в цій справі позивач просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційні втрати за період з жовтня 2017 року по листопад 2024 року, тобто в розрахунок включено суми, які відповідачами вже були оплачені.

Окрім того, з урахуванням строків позовної давності, встановлених статтею 257 ЦК України, оплата за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за жовтень 2017 року повинна бути сплачена до 20 червня 2017 року, а за листопад 2021 року - до 20 грудня 2021 року. Оскільки позовна заява подана позивачем 20 грудня 2024 року, то до частини позовних вимог, наведених у доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, що були нараховані за період з жовтня 2017 року по листопад 2021 року слід застосувати загальну позовну давність. Отже, враховуючи строки позовної давності та факт оплати частини позовних вимог в рамках виконання рішення по справі №752/27015/19, для уникнення подвійної оплати однієї і тієї ж заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат, вказані позивачем в позовній заяві суми заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води не відповідають дійсності та заперечуються відповідачем. Зазначає, що остаточна сума заборгованості після врахування недоліків поданих позивачем розрахунків становить 4 954,91 грн. Відповідач надав до відзиву свій контррозрахунок заборгованості.

19 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про застосування позовної давності до частини позовних вимог, нарахованих за період з жовтня 2017 року по листопад 2021 року.

19 травня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 із запереченнями проти розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, у якій відповідач просить проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - відмовлено.

27 травня 2025 року від позивача ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує, що строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також до закінчення воєнного стану. За викладених обставин, зазначає, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» вимоги заявлено в межах встановленого строку позовної давності.

Щодо нарахувань заборгованості із постачання теплової енергії та гарячої води за період по 01 листопада 2019 року, який був предметом розгляду справи №752/27015/19, вважає за необхідне надати новий розрахунок заборгованості з листопада 2019 року, згідно якого розмір заборгованості відповідачів за житлово-комунальні послуги з врахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 9 993,93 грн.

02 червня 2025 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у яких просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 4 765,28 грн; заборгованість з постачання гарячої води за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 1 681,43 грн; заборгованість з абонентського обслуговування з жовтня 2024 року по листопад 2024 року у розмірі 113,64 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 78,25; 3% річних, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії у розмірі 17,87 грн; інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 331,89 грн; 3% річних, нараховані на суму заборгованості за послугу з постачання гарячої води у розмірі 97,65 грн, А також просив стягнути судові витрати по справі.

05 червня 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що у позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість за період з жовтня 2017 року по листопад 2024 року у розмірі 5 869,75 грн, а у відповіді на відзив просить стягнути заборгованість за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 6 973,47 грн, тобто позивач просить стягнути вже оплачені відповідачами суми. Окрім того, в нових розрахунках позивачем не вказано часткове погашення заборгованості у жовтні 2024 року в сумі 2 766,78 грн та у листопаді у розмірі 2 000,00 грн. Таким чином заборгованість з постачання теплової енергії підлягає зменшенню на оплачену суму у розмірі 4 766,78 грн. Також, позивач не вказує повне погашення у новому розрахунку заборгованості за абонентське обслуговування у жовтні у розмірі 1 036,22 грн та у листопаді у розмірі 113,64 грн. Відповідач надав до заперечень свій контррозрахунок заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_2 повідомлялась судом про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, однак поштові відправлення повернулись з відмітками «Повернення. Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відзиву на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 до суду не направила.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 01 липня 2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: вул. Степана Рудницького (Вільямса Академіка), буд. 3/7, м. Київ.

ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» як юридична особа здійснює діяльність з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02 квітня 2018 року.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право власності № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 від 14 липня 2013 року, серії НОМЕР_3 , виданих Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, є співвласниками квартири АДРЕСА_3 , по 1/2 частки кожний, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №406186870 від 02 грудня 2024 року.

24 червня 2019 року між ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 3/7/447 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строк і на умовах, що передбачені договором.

У п. 4 договору від 24 червня 2019 року сторонами погоджено індивідуальні засоби обліку гарячої води і теплової енергії, а саме:

Лічильник гарячої води (ГВП) - ЛК DN 15, (тип засобу обліку води і теплової енергії) 1093819 (заводський номер);

Лічильник гарячої води (ГВП) - ЛК DN 15, (тип засобу обліку води і теплової енергії) 1127811 (заводський номер);

Лічильник тепла - Ultraheat T350/2WR6 (тип засобу обліку води і теплової енергії) 66889425 (заводський номер).

Факти обладнання квартири відповідача індивідуальними засобами обліку води та теплової енергії сторонами не заперечувались.

Відповідно до п. 7 договору плата за надані послуги справляється згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Пунктом 11 цього договору визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відомості про те, що відповідач не споживає надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та відмовлявся від них, відсутні.

Згідно з уточненими розрахунками ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС», за адресою: АДРЕСА_4 , обліковується заборгованість: за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 4 765,28 грн, заборгованість з постачання гарячої води з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 1 681,43 грн та абонентського обслуговування за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року в розмірі 113,64 грн.

Згідно з частиною шостою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із пункту п`ятого частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з централізованого опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Відповідно до пункту 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із пункту 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 11 частини першої статі 1 Закону України «Про житлово-кмунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Визначення та встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальним договором або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем належить до компетенції Кабінету Міністрів України (стаття 4 Закону).

Граничний розмір абонентської плати встановлений постановоюКабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговування внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг».

Відповідно до умов публічного договору приєднання про надання послуг з постачання гарячої води та публічного договору приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії, розміщених на сайті ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» з 22 лютого 2022 року плата виконавця послуг включає, в тому числі плату за абонентське обслуговування, розмір якої визначається виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» від 21 серпня 2019 року №808, зі змінами внесеними згідно Постанови КМУ №928 від 01 вересня 2021 року, держава регулює її граничний рівень, який з 01 грудня 2021 року становить 35,19 грн, а з 01 січня 2023 року - 38,07 грн/місяць. Суд звертає увагу на те, що абонентська плата встановлюється для абонента, який уклав індивідуальний договір про надання послуги з теплопостачання у багатоквартирному будинку. У разі укладення колективного договору така плата не нараховується (стаття 14 Закону).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Згідно з частиною шостою статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктом 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 передбачено, що споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися) та фактично споживали їх.

Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачам, так само як і звернень останніх з приводу відмови від отримання таких послуг.

Так само матеріали справи не містять доказів того, що відповідачі зверталися до позивача із запереченнями щодо боргу, що кожного місяця вказується в рахунках.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 70-80 ЦПК України.

Як вже зазначалось, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 4 765,28 грн, заборгованість з постачання гарячої води з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 1 681,43 грн та абонентського обслуговування за період з жовтня 2024 року по листопад 2024 року в розмірі 113,64 грн.

Натомість, як вбачається із розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги по житловому приміщенні (квартирі), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , долученого до заяви про уточнення позовних вимог від 02 червня 2025 року, позивачем під час розрахунку заборгованості не враховано в суму оплати відповідачами послуг за постачання теплової енергії за листопад 2024 року у розмірі 2 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 22 грудня 2024 року, у зв`язку з чим розмір заборгованості підлягає зменшенню на вказану суму.

Також, відповідачем надано платіжну інструкцію № 0.0..1 від 22 грудня 2024 року про здійснення відповідачем оплати заборгованості за абонентське обслуговування у розмірі 113,64 грн.

Поряд з цим, відповідачем ОСОБА_1 у цій справі подано заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС», заявлених за період жовтня 2017 року по листопад 2021 року.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Надалі постановами Кабінету Міністрів України цей карантин на території України продовжувався та був відмінений з 30 червня 2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651.

Крім того, відповідно до пункту 19 Прикінцевихта перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного УказомПрезидента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та тривав на час звернення товариства до суду з позовом (січень 2024 року).

Тобто, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, пропущеною може бути позовна давність лише за вимогами, що виникли до 12 березня 2017 року.

Отже, строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважаються продовженим на підставі пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) а також до закінчення воєнного стану.

За викладеним обставин суд зазначає, що ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» вимоги заявлено за період, починаючи з листопада 2019 року, тобто, в межах встановленого строку позовної давності.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, а також наявні в матеріалах докази, враховуючи норми закону, які регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, сягнувши солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 2 765,28 грн, заборгованість з постачання гарячої води з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 1 681,43 грн.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем щодо нарахування інфляційних втрат у розмірі 410,14 грн та 3% річних у розмірі 115,52 грн та звертає увагу на те, що відповідачами даний розрахунок не спростовано, та не доведено належне виконання своїх зобов`язань щодо внесення плати за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Окрім того, згідно розрахунку заборгованості 3% річних та інфляційні витрати позивачем не нараховувалися на суму заборгованості починаючи з 24 лютого 2022 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ПАТ«ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» були понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн, які документально підтверджені.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (28,88%), відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 874,48 грн пропорційно задоволеним вимогами, в рівних частинах по 437,24 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 525, 526, 610, 625 ЦК України, статтями 3-5, 12-13, 19, 76-92, 133, 141, 187, 211, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» заборгованість з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 2 765 (дві тисячі шістдесят п`ять) грн 28 коп, заборгованість з постачання гарячої води з листопада 2019 року по листопад 2024 року у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 43 коп, 3% річних від простроченої суми у розмірі 115 (сто п`ятнадцять) грн 52 коп та інфляційні втрати у розмірі 410 (чотириста десять) 14 коп., а всього 4 972 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн 37 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» судові витрати в рівних частинах по 437 (чотириста тридцять сім) грн 24 коп. з кожного.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС», адреса: вул. Кішки Самійла, буд. 7 А, прим. 65,66, м. Київ, 03189, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_6 .

Повне рішення суду виготовлено 23 червня 2025 року.

Суддя І. А. Кирильчук