Справа № 159/7247/24 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/743/25 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Карпук А. К., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») (до зміни назви 25 листопада 2024 року - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16 жовтня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А4613» укладений електронний договір № 7172967 про надання споживчого кредиту. Договір укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № о205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) становить 11 000 грн (п. 1.3.). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (10 жовтня 2024 року) вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до цього договору. Сторони при укладенні кредитного договору також передбачили нарахування процентів. Згідно з п. 1.5.1. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 11 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача № НОМЕР_1 .

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера. Зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував і через це у нього виникла заборгованість у розмірі 31 138 грн 80 коп., з яких: сума кредиту 11 000 грн; сума процентів за користування кредитом 20 138 грн 80 коп.

Умовами кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

25 липня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» укладений договір факторингу № 25.07/24-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за згаданим кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення.

На підставі договору факторингу № 25.07/24-Ф від 25 липня 2024 року до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 7172967 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 31 138 грн 80 коп.

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» як новий кредитор нарахувало проценти за 60 календарних днів (25 липня 2024 року 22 вересня 2024 року) в межах строку дії кредитного договору відповідно до наступного: 11 000 грн х 1,99% = 218 грн 90 коп. х 60 календарних днів = 13 134 грн.

Ураховуючи наведене, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №7172967 від 16 жовтня 2023 року у розмірі 44 272 грн 80 коп., з яких: 11 000 грн сума кредиту; проценти за користування кредитом 20 138 грн 80 коп.; 13 134 грн - нараховані проценти за 60 календарних днів, а також понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 7172967 про надання споживчого кредиту від 16 жовтня 2023 року у розмірі 44 272 грн 80 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн. Крім того, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило суд стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 грн.

На переконання скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у цій справі. Суд залишив поза увагою те, що заяву про стягнення витрат на професійну допомогу ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зробило у прохальній частині позовної заяви, що відповідає ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Така заява наведена і в апеляційній скарзі. До позовної заяви були додані докази на підтвердження надання правничої допомоги позивача: договір про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року; заявку на виконання доручення № 255 від 21 вересня 2024 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року; рахунок-фактуру за надання правової допомоги, згідно з яким вартість послуг адвоката, наданих позивачу, складає 10 000 грн; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором на суму 10 000 грн. Отже, зазначені витрати документально підтверджені та доведені. Крім того, згідно із умовами договору про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року, викладеними в п. 4.4., факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Сторонами також були погоджені умови оплати за зазначеним договором. Відповідно до п. 4.6. договору клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Отже, якщо стороною документально доведено, що нею в майбутньому будуть понесені витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині розподілу судових витрат, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору (відмова у стягненні витрат на професійну правничу допомогу), то відповідно до ст. 367 ЦПК України апеляційним судом в частині задоволених позовних вимог рішення суду не переглядається та на предмет законності й обґрунтованості не перевіряється.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою ухвалення постанови у цій справі є 25 червня 2025 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу належить скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про їх стягнення, виходячи з таких мотивів.

Відмовляючи ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у стягненні з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав документального підтвердження, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн було реально сплачено на рахунок адвоката, у зв`язку з чим дійшов висновку, що на момент ухвалення судового рішення позивач фактично не поніс зазначених витрат.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, складання відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» - адвокат Городніщева Є. О. у прохальній частині позовної заяви зробила заяву про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та надала докази, які підтверджують надання такої допомоги позивачу, а саме: договір про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року; ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» від 21 жовтня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане 18 травня 2023 року Городніщевій Є. О.; рахунок-фактуру за надання правової допомоги, згідно з яким вартість послуг адвоката, наданих позивачу, складає 10 000 грн; акт № 255 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором на суму 10 000 грн. У п. 4.3. договору про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року сторони погодили сплату гонорару у фіксованому розмірі, а у п. 4.4. обумовили, що факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для присудження позивачу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач зробив у прохальній частині заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що узгоджується з ч. 8 ст. 141 ЦПК України та сторони у договорі про надання правової допомоги погодили фіксований розмір гонорару, тому детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги у даному випадку не потрібний.

Крім того, відповідно до п. 4.6. договору клієнт здійснює оплату за надані послуги згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду по справі законної сили. Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Вказана обставина щодо погодження сторонами сплати витрат за надання професійної правничої допомоги (гонорару) після ухвалення судом рішення залишилася поза увагою суду.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц міститься наступний правовий висновок.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у передбаченому законом порядку направив на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 , яка зазначена у кредитному договорі, документи на підтвердження вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. Відповідачу суд також направив копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, які він отримав 20 грудня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Водночас як встановлено апеляційним судом у цій справі, відповідач клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв, хоча відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач будучи обізнаний із позовною заявою та доданими до неї документами на підтвердження розміру вказаних витрат, не зазначав про неспівмірність витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у суді першої інстанції у цій справі.

З огляду на наявність доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн та за відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, передбачені законом підстави для зменшення таких витрат відсутні.

Ураховуючи, що позовні вимоги судом у цій справі задоволено, а також те, що реально понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому з врахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення суду в оскаржуваній частині з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його у цій частині належить скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10 000 грн. У зв`язку з цим апеляційна скарга ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає задоволенню.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 4 000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та надало докази, які підтверджують надання такої допомоги, а саме: згаданий договір про надання правової допомоги № 26/08-2024 від 26 серпня 2024 року; ордер на надання правничої допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» від 21 жовтня 2024 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, видане 18 травня 2023 року Городніщевій Є. О.; акт № 77 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договором на суму 4 000 грн; рахунок на оплату за надання правової допомоги від 14 травня 2025 року, згідно з яким вартість послуг адвоката, наданих позивачу, складає 4 000 грн; платіжну інструкцію від 14 травня 2025 року № 6889 про сплату позивачем згідно із вказаним рахунком 4 000 грн за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції.

Позивач у передбаченому законом порядку направив на адресу ОСОБА_1 документи на підтвердження вимог щодо витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, однак, в матеріалах справи відсутні докази їх отримання відповідачем, що фактично позбавляло останнього можливості подати до апеляційного суду клопотання про зменшення таких витрат.

Ураховуючи наявність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також відсутність заперечень сторони відповідача про неспівмірність понесених позивачем у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із неотриманням від позивача документів на підтвердження таких вимог та копії ухвали суду про відкриття апеляційного провадження з додатками у цій справі, тому колегія суддів дійшла висновку, що розумний розмір відшкодування витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у даному випадку належить визначити у розмірі 2 000 грн. Такий розмір витрат відповідатиме критеріям співмірності та обґрунтованості, ураховуючи задоволення апеляційної скарги позивача.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року у цій справі в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: