П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Київ

Справа № 752/10572/24

Провадження: № 22-ц/824/2816/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Антохова Ярослава Станіславовича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Хоменко В. С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.10.2023 року о 22 год. 28 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , в районі перехрестя вул. Олени Теліги та вул. Ольжича в м. Києві, всупереч п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, не обрав безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, при цьому, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач був власником автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу № АР3578601.

З метою встановлення вартості відновлювального ремонту позивачем оплачені послуги суб`єкта оціночної діяльності з оцінки вартості матеріального збитку, за результатом якої складено звіт № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року, яким встановлено, що ринкова вартість автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , до пошкодження становила 316 941,84 грн. Крім того, огляд пошкодженого автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , проведено представником відповідача.

05.12.2023 року ОСОБА_1 продав пошкоджений автомобіль «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , за 101 385 грн.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, що мали місце 27.10.2023 року.

15.03.2024 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 105 169,09 грн.

Оскільки, розмір завданої майнової шкоди становить 218 056,84 грн і вираховується, як різниця між ринковою вартістю пошкодженого автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , до пошкодження (316 941,84 грн) та ціною продажу цього пошкодженого транспортного засобу (105 169,09 грн), позивач вважає, що ПАТ «СК «Євроінс Україна» має відшкодувати різницю між страховим лімітом та здійсненою страховою виплатою - 54 830,91 грн (160 000 грн - 105 169,09 грн).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Антохов Я. С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що підписуючи акт огляду транспортного засобу позивач погодився із переліком заподіяних пошкоджень транспортному засобу, а не із оцінкою вартості матеріального збитку. Відповідач не надавав позивачу звіт про відповідну оцінку вартості матеріального збитку, тому позивач був змушений самостійно його замовити. Лише 12.09.2024 року позивач ознайомився у приміщенні суду зі змістом звіту № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, тобто після ухвалення рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року у даній справі.

Вказав, що звіт № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, що складений оцінювачем відповідача, не може бути врахований у зв`язку з наявністю в ньому неточностей, натомість звіт 66/71.11.23 від 15.11.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, складений ФОП ОСОБА_4 , таких неточностей не містить та, відповідно, саме цей звіт підлягає врахуванню судом.

Судом першої інстанції порушено принцип рівності та змагальності, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, та вимоги ч. 9 ст. 83 ЦПК України, оскільки при вирішенні даного спору суд належним чином не перевірив факту направлення стороні відповідних доказів відповідачем та протиправно врахував ці докази, хоча позивач таких доказів не отримував та про їх зміст обізнаний не був.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Пилипець А. Ю. в інтересах ПАТ «СК «Євроінс Україна» заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що судом не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, справа розглянута з повним з`ясуванням фактичних обставин справи.

За правилом ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України та ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, між ПАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_2 був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3578601, діючий станом на 27.10.2023 року, яким був забезпечений транспортний засіб - легковий автомобіль «Infinity FX 35», державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 (а.с. 13).

27.10.2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля «Infinity FX 35», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3

15.12.2023 року постановою Шевченківського районного суду міста Києва (справа № 761/44801/23) водія забезпеченого автомобіля «Infinity FX 35», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП (а.с. 10).

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивач був власником автомобіля «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 11-12).

02.11.2023 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та надав пояснення про дорожньо-транспортну пригоду(а.с. 14-16).

13.11.2023 року уповноваженим представником страховика суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 у присутності власника (довіреної особи) ОСОБА_6 був здійснений огляд пошкодженого автомобіля «Peugeot 301», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складений протокол технічного огляду КТЗ (а.с. 63-64).

Відповідно до звіту № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , виконаного ФОП ОСОБА_4 на замовлення позивача, ринкова вартість КТЗ до пошкоджень - 316 941,84 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ - 516 845,54 грн; утилізаційна вартість КТЗ - 97 038,25 грн (а.с. 20).

Відповідно до звіту № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , від 04.12.2023 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача, ринкова вартість - 243 844,86 грн; вартість відновлювального ремонту - 420 516,38 грн (а.с. 94). Відповідно до висновку вартості придатних залишків № 30259/1 від 14.12.2023 року, вартість ДТЗ у пошкодженому стані «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 138 675,77 грн (а.с. 108-109).

Згідно з договором купівлі-продажу 8043/2023/4185692 транспортного засобу від 05.12.2023 року, позивачем продано транспортний засіб «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 101 385 грн (пункт 3.1. договору) (а.с. 60-61).

21.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 17-18).

15.03.2024 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» сплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 105 169,09 грн (а.с. 65).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не прийняв до уваги звіт № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року, оскільки розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано порядок відшкодування шкоди, завданої власнику (володільцю) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, та яка пов`язана з фізичним знищенням транспортного засобу.

Пунктом 30.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 752/16797/14-ц зазначено, що у випадку, якщо транспортний засіб є фізично знищеним, то його власнику відшкодовується виключно різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п.п. 46-48).

Відповідно до 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як убачається з матеріалів справи, ремонт пошкодженого транспортного засобу, «Peugeot», державний номер НОМЕР_2 , у розумінні ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є економічно необґрунтованим, а автомобіль вважається фізично знищеним, оскільки за даними звіту № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.12.2023 року, складеного ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача, ринкова вартість становить 243 844,86 грн та є меншою ніж вартість відновлювального ремонту - 420 516,38 грн (а.с. 94).

Враховуючи викладене, у ПАТ «СК «Євроінс Україна» виник обов`язок з відшкодування різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , ПАТ «СК «Євроінс Україна» розраховувало його наступним чином: 243 844,86 грн (ринкова вартість) - 138 675,77 грн (вартість у пошкодженому стані) = 105 169,09 грн.

Підпунктами 34.1. - 34.3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Так, згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 року у справі № 301/1075/15-ц виснував, якщо страхова компанія у передбачений законом строк направила свого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то особа, якій заподіяно збитки (позивач) не набуває правових підстав для самостійного обрання аварійного комісара чи експерта для визначення розміру шкоди.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що страховик вчасно направив свого представника для визначення розміру збитків, а тому у позивача були відсутні підстави для залучення оцінювача ФОП ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що власником (довіреною особою) ОСОБА_6 самостійно підписано протокол технічного огляду (а.с. 102-103), а, отже, він погодився із переліком заподіяних пошкоджень транспортному засобу «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, проведення дослідження оцінювачем ОСОБА_7 відповідає приписам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національному стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оцінювачем ОСОБА_7 правомірно підготовлено звіт № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.12.2023 року та висновок вартості придатних залишків № 30259/1 від 14.12.2023 року на замовлення ПАТ «СК «Євроінс Україна».

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив звіт № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, як такий, що складений всупереч Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при складанні звіту № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку не враховані вимоги нормативно-правових актів з оцінки майна.

Так, згідно з п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Однак, у порушення п. 5.2. Методики, виклик представника ПАТ «СК «Євроінс Україна» на огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем ФОП ОСОБА_4 не здійснювався. При цьому, на замовлення страховика огляд пошкодженого автомобіля оцінювачем проводився у присутності власника (довіреної особи) ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 32 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Із звіту № 66/71.11.23 від 15.11.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку не вбачається, що оцінювач визначив вартість збитку саме на дату заподіяння збитків - 27.10.2023 року.

Доводи скаржника про те, що він не лише не отримував від відповідача відзиву на позовну заяву з доданими до нього матеріалами (зокрема, копії звіту № 30259 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 04.12.2023 року; копії висновку вартості придатних залишків № 30259/1 від 14.12.2023 року), а й не міг знати про їх направлення в силу того, що будь-яких повідомлень про надходження йому поштових відправлень не надходило, оскільки відповідач при відправці такого поштового відправлення зазначив контактний номер телефону, що не належить позивачу, не заслуговують на увагу.

Відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи в суді першої інстанції. Колегія суддів відмічає, що практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розмір завданої позивачу шкоди був оцінений страховиком на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а позивач не спростував визначеного страховиком розміру відшкодування.

За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Антохова Ярослава Станіславовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова