Справа № 675/1593/22
Провадження № 2-др/675/7/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В., за участю секретаря Гедзенюк В. В., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Яворської В. М., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Підопригори Р. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізяслав в режимі відеоконференціїзаяву адвоката Підопригори Романа Борисовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 675/1593/22 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельні ділянки, та припинення права власності на них,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.06.2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельні ділянки, та припинення права власності на них.

09.06.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Підопригора Р. Б. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що 04.06.2025 року у справі №675/1593/22 прийнято рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 . Зазначив, що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України в ході судових дебатів ним було заявлено про те, що докази понесених судових витрат відповідачем ОСОБА_2 , а саме витрат на правову допомогу, буде надано судом протягом п`яти днів після ухвалення рішення у даній справі, після направлення їх копій стороні позивача.

На підтвердження витрат представник відповідача надав копію договору про надання правової допомоги №1-25-11/22 від 25.11.2022 року, копію додаткової угоди №1 від 25.11.2022 року та додаткової угоди №2 від 30.04.2025 року до даного договору, копію акту прийому передачі наданих послуг від 05.06.2025 року, копію квитанцій до прибуткового касового ордера №76 від 25.11.2022 року, №27 від 20.04.2025 року та копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2022 року. Представник відповідача зазначив, що розмір судових витрат на правничу допомогу склав 40 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Підопригора Р. Б. в судовому засіданні вимоги поданої заяви підтримав в повному обсязі, просив її задовольнитита стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Яворська В. М. в судовому засіданні повністю заперечили проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі. Представник позивача подала письмові заперечення щодо заяви представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, де зазначила, що відповідач та її представник до закінчення судових дебатів не зробили заяви про те, вони що планують понести витрати на правничу допомогу. Також зазначила, що договір про надання правової допомоги акт прийому передачі та додаткові угоди взагалі не містять будь якого переліку та детального опису наданих послуг/виконаних робіт, оскільки не містить посилання на кількість витраченого часу адвоката, на підставі чого можна було б здійснити розрахунок вартості наданої правничої допомоги. Також звертає увагу на пропорційність задоволення позовних вимог, та зазначає що заявлена сума витрат на правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та наданими адвокатом послугами, а отже просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Інші учасники справи та їх представники до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника Сахновецької сільської ради надійшло клопотання про розгляд заяви без його участі.

Вивчивши подану заяву, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові матеріали, які до неї додано, суд приходить до наступних висновків.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:

«Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

У випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23)).

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду №346/2744/21 від 22 квітня 2024 року.

Матеріалами справи встановлено, що у поданій заяві представник відповідача зазначив про розмір витрат на правничу допомогу в сумі 40 000 грн. На підтвердження вказаних витрат представник відповідача надав копію договору про надання правової допомоги №1-25-11/22 від 25.11.2022 року, копію додаткової угоди №1 від 25.11.2022 року та додаткової угоди №2 від 30.04.2025 року до даного договору, копію акту прийому передачі наданих послуг від 05.06.2025 року, копію квитанцій до прибуткового касового ордера №76 від 25.11.2022 року, №27 від 20.04.2025 року та копію ордера на надання правничої (правової) допомоги від 25.11.2022 року.

Правова допомога у зазначеній справі надавалася адвокатом відповідачу у період з 06.12.2022 року по 04.06.2025 року, докази про що могли бути подані до винесення рішення у справі.

При цьому, протягом розгляду справи та до закінчення судових дебатів, відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Підопригора Р. Б. доказів понесення відповідних судових витрат не надали.

Відсутність у матеріалах справи заяви про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення свідчить про відсутність підстав для розгляду поданих документів.

Також суд ураховує, що у разі наявності намірів у сторони отримати відшкодування понесених нею судових витрат, така сторона зобов`язана подати такі докази до закінчення судових дебатів у справі. Якщо своєчасній подачі зазначених доказів перешкоджають поважні причини, сторона повинна повідомити суд про такі причини, обґрунтувати їх поважність та неможливість подати докази у визначений процесуальний строк, а також, до закінчення судових дебатів зробити заяву про зобов`язання подати докази про понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат відповідача на правничу допомогу, представник відповідача - адвокат Підопригора Р. Б. не зазначає поважності причин, які перешкодили йому подати докази щодо витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

При зверненні до суду з даною заявою про ухвалення додаткового рішення, представником відповідача не надано детального опису робіт (наданих послуг), які ним виконано та розрахунку відповідних понесених витрат, що позбавляє суд можливості встановити обсяг наданих послуг та, в залежності від цього, обсяг понесених адвокатом витрат, що також є підставою для відмови у задоволені таких вимог.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Підопригори Р. Б. про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки було порушено порядок та строк подання доказів витрат понесених на правничу допомогу, які підтверджують їх розмір, а також зміст заяви не містить обґрунтування поважних причин ненадання відповідачем доказів, що підтверджують розмір судових витрат (витрат на правничу допомогу) до закінчення судових дебатів у справі.

Відповідно до статті 270 цього Кодексу у разі відмови у задоволені розподілу судових витрат, суд постановляє ухвалу про відмову у постановленні додаткового рішення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви адвоката Підопригори Романа Борисовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 675/1593/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельні ділянки, та припинення права власності на них, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,місце реєстраціїпроживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ;

Третя особа 1: Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, місце знаходження - с. Влашанівка, вул. Центральна, 2, Ізяславський район Хмельницька область, код ЄДРПОУ - 04406785;

Третя особа 2: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, місце знаходження м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 3, .

Повний текст ухвали складено 23червня 2025 року.

Суддя Р. В. Пашкевич