справа № 165/4386/24
провадження №2/165/185/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Король І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

30.09.2024представник позивача ОСОБА_1 адвокат Назарук Ю.В. звернулася в суд в інтересах позивача з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу між сторонами, який рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 02 вересня 2024 року розірвано, мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області у справі №0312/1077/2012 від 14 червня 2012 року було присуджено стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі по 1/3 (одній третій) частині його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2012 року до досягнення дітьми повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_5 старший син сторін ОСОБА_5 , досяг повноліття, у зв`язку з чим батько більше не має юридичного обов`язку виплачувати на нього аліменти відповідно до вищезгаданого судового рішення.

Стверджує, що ніхто із сторін не звертався з позовом про визначення розміру аліментів на молодшого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже відповідно до частини третьої статті 183 Сімейного кодексу України аліменти стягувались за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на ОСОБА_3 , який досяг повноліття. Таким чином, розмір аліментів після 01 листопада 2020 року становить 1/6 від заробітної плати відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину.

Наголошує, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів пройшло 12 років, а розмір витрат на утримання малолітнього сина суттєво збільшився, що унеможливлює забезпечення ОСОБА_1 самостійно, із врахуванням мізерного розміру аліментів, що виплачуються батьком, забезпечити достойний рівень життя для неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Окрім того, рівень заробітку ОСОБА_2 дозволяє йому виплачувати аліменти в більшому розмірі для свого сина.

Наголошує, що позивач несе усі витрати, що пов`язані зі здобуттям освіти її сином ОСОБА_6 , виділяє кошти на задоволення його особистих потреб, які включають в себе як базові (харчування, особиста гігієна, необхідний одяг), так і ті, що забезпечують його нормальне функціонування у соціумі та розвиток дитини як особистості (купівля та ремонт електроніки, кошти на особисті витрати, витрати на участь у спортивних заняттях, подорожі та інше).

Окрім того, в умовах повномасштабної війни з російською федерацією в Україні суттєво погіршився стан економіки, тим самим зумовививши стрімкий зріст рівня індексу інфляції, що в свою чергу тягне за собою зниження купівельної спроможності населення.

Згідно з копією долученої до позову довідки про доходи виданої ТзОВ "ХАН ЕЛЕКТРОБАУ УКРАЇНА" від 08 лютого 2024 року щодо доходів ОСОБА_1 , за 6 місяців роботи (від 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року) позивач, отримала 64 380 гривень 53 копійки. За грудень 2023 року її заробітна плата становила 4932 грн, що є критично недостатньо для забезпечення власного та підтримання достойного рівня життя малолітньої дитини.

Вказує, що відповідач ОСОБА_7 є працездатним, а отже має можливість та зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні своєї дитини.

Зазначає, що ОСОБА_2 перебуває у складі Збройних Сил України та, як військовослужбовець, отримує заробітну плату, яка є достатньою для того, щоб виплачувати необхідні кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наголошує, що ОСОБА_2 має достатній рівень заробітку для того, щоб виплачувати більший у порівнянні з наявним розмір аліментів на свого сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи вік та потреби дитини, індекс інфляції, а також матеріальний стан відповідача, вважає, що є доцільним стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі по 1/4 (одній четвертій) частині його заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який становить 3196 грн на дітей від 6 до 18 років, станом на 2024 рік.

Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 частини на частину його заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_8 подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача ОСОБА_9 подав суду заяву, в якій просив справу розглядати у їхній відсутності. Позовні вимоги не визнають з підстав, наведених у відзиві. У відзиві зазначає, що позивачем не надано доказів та не доведено розмір витрат, які несе позивачка на утримання неповнолітнього сина. Крім того, вважають, що позивачем не надано жодного доказу стосовно погіршення фінансового стану за період з 01.02.2024 по 30.09.2024. Натомість вказують, що відповідач немає можливості сплвчувати аліменти в розмірі 1/4 частки від доходу з огляду на стан здоров`я. Заперечують щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, мотивуючи тим, що їх понесення ОСОБА_1 не підтверджено документально.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що від шлюбу, укладеного між сторонами, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 02.09.2024, народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області у справі №0312/1077/2012 від 14 червня 2012 року було присуджено стягувати щомісячно зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі по 1/3 (одній третій) частині ( його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2012 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.5).

У зв`язку з досягненням старшою дитиною сторін ОСОБА_3 повноліття, з 01.11.2020 розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 1/6 частина від заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з статтею 182 Сімейного Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як зазначено у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач та його представник адвокат Юзефович С.В., посилаються на стан здоров`я відповідача, і на підтвердження цього надають суду епікриз №853 від 10.03.2020 (а.с.29) про перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікування у неврологічному відділенні КНП "Нововолинська ЦМЛ" з 29.01.2020 по 10.02.2020. Доказів щодо погіршення стану здоров`я відповідача за період від звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина з 1/6 до 1/4 частки від доходу і по даний час, стороною відповідача не надано.

Позивач, підтверджуючи розмір своїх доходів, надала суду довідку ТзОВ «ХАН ЕЛЕКТРОБАУ УКРАЇНА»,(а.с.9), з якої вбачається, що середньомісяний середній заробіток ОСОБА_1 , за винятком аліментів, становить 10730,09 грн, із розрахунку 64380,53/ 6=10730,09 грн.

Оскільки розмір аліментів, що встановлений до стягнення з відповідача після досягнення найстаршою дитиною повноліття, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, в розмірі 1/6 частина заробітку (доходу) платника аліментів, на даний час не задовольняє мінімальних потреб неповнолітньої дитини, суд, враховуючи вік сина сторін, його щоденні потреби, зокрема на придбання продуктів харчування, засобів гігієни, товарів повсякденного вжитку та одягу, збільшує розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/6 частини до 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати інтересам та потребам дитини, забезпечить їй право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому суд, визначаючи до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частки, не вбачає підстав для задоволення вимоги стосовно визначення розміру стягуваних аліментів не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, що становитть розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 3196 грн. на дітей від 6 до 18 років у 2024 році, оскільки суду не надано доказів на підтвердження достатності заробітку (доходу) платника аліментів відповідача ОСОБА_2 .

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 1211,20 грн. судового збору.

Щодо стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, слід зауважити таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання такої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає таку допомогу.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У позові представник позивача адвокат Назарук Ю.А. просить стягнути з відповідача у справі на користь позивача понесені витрати позивачем на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

До матеріалів справи позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 01.08.2024 адвокатом Назарук Ю.В., ордер на надання правничої допомоги, та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Судова практика сформувала широкий перелік доказів, які можуть слугувати підтвердження заявленого розміру витрат. Такими доказами можуть бути договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі документів, акт здачі-приймання виконаних робіт, квитанції про оплату, тощо.

Зборовською Т.В. документально не підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., тому суд не вбачає підстав для стягнення таких з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 142, ст. 263, ст. 264 ЦПК України, на підставі ст. 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, - суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 червня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий підпис Орися ФЕРЕНС-ПІЖУК