ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2025 року

м. Харків

справа № 645/2096/24

провадження № 22-ц/818/2775/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року, постановлене під головуванням судді Сілантьєвої Е.Є., -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Фрунзенського районного суду м .Харкова від 18 лютого 2025 року у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором у розмірі 7500,00 грн. та штраф у розмірі 1200,21 грн. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір та витрати на правову допомогу за подачу позовної заяви в розмірі 10000,00 грн. та подачу апеляційної скарги в розмірі 10000,00 грн.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права; Зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції помилково не враховано, що факт надання послуг за договором підтверджується копією відзиву на позовну заяву, квитанцією про направлення відзиву на адресу суду, рішенням суду та частковою оплатою відповідача за договором. Крім того, судом першої інстанції безпідставно звільнено відповідача від виконання обов`язку щодо оплати за договором, оскільки договір, укладений між сторонами не визнавався недійсним у судовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що у тексті договору та квитанції відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась саме адвокатом Сікорською І.С. Крім того, суду не надано обґрунтування зазначених сум, детальний опис робіт, час, який витрачений на виконання договору, а також значення справи для сторони. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами вимоги про відшкодування витрат, понесених на правову допомогу у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Витрати на правову допомогу не можуть бути покладені на відповідача, надані в інших судових справах або за представництво інтересів в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом справи за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Такі висновки суду першої інстанції, не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Матеріали справи свідчать про те, що 19 грудня 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № П/2023.

Відповідно до п. 1 вказаного договору Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступну правову допомогу: підготовка та подача до Фрунзенського районного суду м. Харкова відзиву на позовну заяву у справі № 645/6856/23 за позовом АТ «А-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Клієнт зобов`язується оплатити послуги надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, зокрема, що Виконавець самостійно визначає фахівців при наданні послуг. Виконавець має право залучати третіх осіб (юристів, адвокатів, спеціалістів, експертів, консультантів та ін.) за окремими договорами з метою досягнення мети даного Договору.

Згідно з вимогами пункту 3.1 Договору винагорода (гонорар) за надання правових послуг визначених в п. 1.1. даного договору становить 15000,00 грн., яка оплачується Клієнтом рівними частинами по 2500,00 грн. у наступні строки: 19.12.2023 року 2500,00 грн., до 19.01.2024 року, 19.02.2024 року, 19.03.2024 року, 19.04.2024 року, 19.05.2024 року по 2500,00 грн.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у випадку неоплати клієнтом чергового платежу або затримки оплати чергового платежу більш ніж на 3 (три) календарні дні договір вважається розірваним в односторонньому порядку автоматично на 4 (четвертий) календарний день, без направлення додаткового повідомлення клієнту.

Відповідно до пункту 4.4. Договору за умови дострокового розірвання цього договору з ініціативи клієнта чи односторонньої відмови від договору виконавцем з підстав визначених в п. 4.4 договору, клієнт зобов`язаний протягом 7-ми календарних днів оплатити виконавцю грошові кошти у розмірі, що становить різницю від загальної суми визначеної в п. 3.1. договору та фактично оплачених коштів на виконання цього договору.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати суми вказаної в п. 3.1. даного договору Клієнт сплачує Виконавцю штраф в сумі 1% від неоплаченої суми за кожен день просрочки.

Відповідно до п. 5.5. Договору у випадку не направлення Клієнтом Виконавцю письмових вимог (претензій, заперечень, листів і т.п.) вважається, що Клієнт прийняв роботу за договором повністю та без зауважень.

З квитанції до платіжної інструкції № 68044480 від 19 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 було перераховано на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2500,00 грн. Призначення платежу «За юридичні послуги ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 » (а.с. 12).

З руху коштів на рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 03.04.2024 року вбачається, що 16.01.2024 року ОСОБА_2 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. Деталі операції - «Сплата за юридичні послуги, ОСОБА_2 ) (а.с. 13).

З руху коштів на рахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.04.2024 року вбачається, що 16.02.2024 року ОСОБА_2 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. Деталі операції - «Сплата за юридичні послуги, ОСОБА_2 ) (а.с. 14).

До позовної заяви позивачем додано копію відзиву на позовну заяву та копію квитанції про її направлення на адресу суду (а.с. 15-19).

Зі змісту рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року по справі № 645/6856/23 вбачається, що 28.12.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд про застосування строку позовної давності та відмову у задоволенні позовних вимог (а.с. 20-22).

Як на підставу позовних вимог, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилалась на те, що 19 грудня 2023 року ОСОБА_2 підписала договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № П/2023. На виконання умов договору позивач підготував та подав до Фрунзенського районного суду м. Харкова відзив на позовну заяву по справі № 645/6856/23. Факт надання послуг за договором підтверджується копією відзиву на позовну заяву, квитанцією про направлення відзиву на адресу суду, рішенням суду та частковою оплатою відповідача. Однак відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, зокрема, частково сплатив за надану правову допомогу, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності з п. 5.4. договору позивачем нараховано штраф у сумі 1200,00 грн.

Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

З матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2023 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № П/2023.

Згідно з вимогами пункту 3.1 Договору винагорода (гонорар) за надання правових послуг визначених в п. 1.1. даного договору становить 15000,00 грн., яка оплачується Клієнтом рівними частинами по 2500,00 грн. у наступні строки: 19.12.2023 року 2500,00 грн., до 19.01.2024 року, 19.02.2024 року, 19.03.2024 року, 19.04.2024 року, 19.05.2024 року по 2500,00 грн.

Позивач виконав умови договору, склавши та подавши до суду відзив на позовну заяву.

На виконання вимог вказаного договору відповідачем частково сплачено винагороду (гонорар) за надання правових послуг, а саме 7500,00 грн., що підтверджується квитанціями, наданими позивачем.

Разом з тим, відповідачем оплата послуги була здійснена не в повному обсязі.

Отже, оскільки між сторонами досягнуто згоди щодо порядку оплати послуг за договором про надання правничої допомоги, а відповідачем не в повній мірі виконано покладені на нього зобов`язання, наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором у розмірі 7500,00 грн.

Крім того, згідно п. 5.4. Договору встановлено, що у випадку несвоєчасної оплати суми вказаної в п. 3.1. даного договору Клієнт сплачує Виконавцю штраф в сумі 1% від неоплаченої суми за кожен день просрочки.

Оскільки Договором про надання правової (правничої) допомоги передбачена відповідальність у вигляді штрафу, то вимоги про стягнення штрафу у розмірі 1200,21 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Також мають бути перерозподілені витрати на правову допомогу та сплачений судовий збір.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, з матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та звертаючись із апеляційною скаргою сплатила судовий збір у розмірі 1816,80 грн.

Таким чином з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (1211,20 грн. + 1816,80 грн.).

Крім того, 05 червня 2023 року між адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 0506/2023.

З п. 1.1. Додатку до Договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 20 березня 2024 року вбачається, що сторони погодили надання адвокатом наступної правової допомоги, зокрема, підготовка та подача позовної заяви до Фрунзенського районного суду м. Харкова про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

З п. 2, 3 вказаного Додатку вбачається, що вартість 1 години роботи адвоката складає 1000,00 грн. Загальна вартість правової допомоги, вказаної в п. 1.1. даного додатку складає 10000,00 грн.

З акту приймання-передачі від 01 квітня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 05.06.2023 року вбачається, що адвокатом Сікорською Іриною Станіславівною виконано, а фізичною особою-підприємцем прийнято наступні послуги з надання правової допомоги за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості: аналіз норм чинного законодавства та актуальної судової практики, надання консультацій та роз`яснень, ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції щодо позовних вимог Клієнта, збір доказів, оформлення та подання позовної заяви до суду, у тому числі, виготовлення усіх необхідних додатків у потрібній кількості. Загальна вартість наданої правової допомоги складає 10000,00 грн.

З квитанції № 49ТЕ-913Т-3Х1С-А0ВХ від 27 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснено оплату згідно договору № 0506/2023 від 05.06.2023 року на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у розмірі 10000,00 грн.

Крім того, з п. 1.1. Додатку до Договору про надання правової допомоги вбачається, що сторони погодили надання адвокатом наступної правової допомоги: аналіз норм чинного законодавства, підготовка та подача до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2023 року по справі № 645/2096/24 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Загальна вартість правової допомоги, вказаної в п. 1.1. даного додатку складає 10000,00 грн.

З акту приймання-передачі від 11 березня 2025 року до договору про надання правової допомоги від 05 червня 2023 року вбачається, що адвокатом виконано, а клієнтом прийнято наступні послуги з надання правової допомоги: аналіз норм чинного законодавства та актуальної судової практики, надання консультацій та роз`яснень, ознайомлення з матеріалами справи, узгодження правової позиції щодо позовних вимог клієнта, збір доказів, оформлення та подання апеляційної скарги до суду, у тому числі виготовлення усіх необхідних додатків у потрібній кількості.

Загальна вартість наданої правової допомоги складає 10000,00 грн.

З платіжної інструкції № 62 від 11 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Призначення платежу «За юридичні послуги згідно договору № 0506/2023 від 05 червня 2023 року».

З урахуванням вимог розумності та справедливості, виваженості, складності справи та реального обсягу робіт, судова колегія вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 7500,00 грн. та штраф у розмірі 1200,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова