Провадження № 2-о/185/95/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Біловодського району, Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у сілі Богданівка, Волноваського району, Донецької області, Україна, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 .

Позиція заявника

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командир 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 є його сином. ОСОБА_3 наказом командира в/ч НОМЕР_1 за № 57 від 24.02.2022 був звільнений з військової служби, у зв`язку зі смертю. Актом про настання смерті, актом проведення службового розслідування в/ч НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 загинув за таких обставин. ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 06 год. 00 хв. у зоні бойових дій на території населеного пункту Богданівка, Волноваського району, Донецької області внаслідок прицільного пострілу російського танку Т-72 по автомобілю ГАЗ-66, в якому знаходився особовий склад НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , загинув лейтенант ОСОБА_3 , який отримав вибухово-осколкові поранення не сумісні з життям. Труп військовослужбовця з місця події не вивозився та до медичного закладу не направлявся, у зв`язку з активними бойовими діями. Відповідні відомості були внесені до ЄРДР № 0000008 від 12.01.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 30 від 25.11.2024, ОСОБА_3 зник на території бойових дій, як військовослужбовець, з 20.05.2024. Крім того, заявник зазначив, що рішення суду йому необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, з метою реалізації своїх спадкових справ, а також отримання відповідних виплат, пов`язаних із загибеллю сина. У зв`язку з наведеним, він вимушений звернутися до суду.

Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С. від 17.12.2024 відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Зінченко А.С. від 27.02.2025 залучено до участі у справі № 185/13326/24 в якості заінтересованої особи військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 .

Розпорядженням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 197 від 04.04.2025 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 185/13326/24 на підставі довідки головного спеціаліста з питань персоналу ОСОБА_4 від 26.03.2025 № 44 про перебування судді Зінченко А.С. у частині щорічної основної і додаткової відпустці з 17.03.2025 по 01.05.2025, рішення зборів суддів від 20.03.2025 № 6, відповідно до акту не розглянутих судових справ для проведення повторного авторозподілу, за результатами якого, для розгляду вищевказаної справи визначено головуючого суддю Бондаренко В.М.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М. від 28.04.2025 прийнято до свого провадження зазначену цивільну справу.

У судове засідання заявник, представник заявника адвокат Соколов В.В., заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явились, відповідно до наданих заяв просять розгляд справи проводити без їх участі, заявлені вимоги просять задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Аносова І. у судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої до суду заяви просить розгляд справи проводити без участі представника відділу, повністю покладається на рішення суду.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Матвєєнко Г.М. у судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі та врахувати письмові пояснення з приводу розгляду зазначеної справи. Відповідно до письмових пояснень просить врахувати те, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої ст. 46 ЦК України мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути чисельні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/2, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні цієї справи.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений щодо розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Фактичні обставини, встановлені судом

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23.09.2024 Городищенською сільською радою Біловодського району Луганської області.

Як вбачається з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 209 від 22.07.2021, лейтенант ОСОБА_3 був призначений наказом Міністра оборони України від 19.06.2021 № 226 на посаду командира 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 22 липня 2021 року.

Комісією військової частини НОМЕР_1 у складі: головного сержанта 2 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону сержанта ОСОБА_5 , командира бойової машини командира 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону солдата ОСОБА_6 складений акт про настання смерті № 32 від 20 квітня 2022 року, відповідно до якого ними засвідчено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 06 год. 00 хв. лейтенант ОСОБА_3 загинув внаслідок наступних дій. У лютому 2022 року військовослужбовці НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 виконували військовий обов`язок на території Волноваського району Донецької області. 24 лютого 2022 року о 04 год. 00 хв. збройні сили російської федерації вторглися на територію України та застосували відносно Збройних Сил України різноманітні види озброєння. В результаті чого, 24 лютого 2022 року близько 06 год. 00 хв. з місця події було евакуйовано до населеного пункту АДРЕСА_1 військовослужбовців НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з метою надання медичної допомоги та подальшого направлення до медичного закладу. Надалі до визначеного місця евакуації під`їхав автомобіль ГАЗ-66, за кермом якого знаходився командир відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 прапорщик ОСОБА_7 . На переднє пасажирське сидіння сів командир 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_3 , інші військовослужбовці розмістилися у кузові даного транспортного засобу. В цей час на відстані 500 метрів з`явився російський танк Т-72, який здійснив прицільні постріли по автомобілю ГАЗ-66, в якому знаходився особовий склад НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 . В результаті влучання танкових снарядів у автомобіль ГАЗ-66 лейтенант ОСОБА_3 отримав вибухово-осколкові поранення не сумісну з життям. Труп військовослужбовця з місця події не вивозився та до медичного закладу не направлявся, у зв`язку з активними бойовими діями.

Щодо зазначених подій у в/ч НОМЕР_1 проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин смерті ОСОБА_3 , з підтвердженням обставин, викладених у акті про настання смерті.

Витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 № 309 від 23.04.2022 про результати службового розслідування за фактом смерті лейтенанта ОСОБА_3 крім іншого, наказано: 1) Службове розслідування вважати завершеним. 2) Факт смерті командира 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 виник в результаті вибухово-осколкового поранення ділянок тіла не сумісного з життям, згідно з вимогами ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» смерть військовослужбовця сталася під час проходження служби за контрактом в Збройних Силах України та пов`язана з виконанням військового обов`язку військової служби в ЗСУ, та не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Смертельне поранення військовослужбовця отримано під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації на території Донецької області. 3) Начальнику відділення персоналу в/ч НОМЕР_1 на підставі цього наказу та Акту службового розслідування виключити зі списків в/ч НОМЕР_1 командира 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю військовослужбовця та направити матеріали службового розслідування з особовою справою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно чинного законодавства України.

Відповідно до витягу із наказу командира в/ч НОМЕР_1 № 57 від 24.02.2022, лейтенанта ОСОБА_3 , командира 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 знято з усіх видів забезпечення, у зв`язку зі смертю.

Командиром в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 сповіщено ОСОБА_2 про те, що її син - лейтенант ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час обстрілу зі сторони незаконних збройних формувань (сповіщення про смерть (загибель) № 34).

Як вбачається з Витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000008 від 12.01.2023 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України за такими обставинами: 11.01.2023 року до чергової частини Волноваського РВП надійшов рапорт слідчого ОСОБА_9 про те, що 11 січня 2023 року до нього звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з заявою про те, що 24 лютого 2022 року внаслідок бойових дій у селі Богданівка Волноваського району Донецької області безвісти зник його син, військовослужбовець 53 ОМБр, командир 1 взводу, 6 роти, 2 батальйону, лейтенант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо загибелі чи полону ОСОБА_3 .

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 30 від 25.11.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городище, Біловодського району, Луганської області, громадянина України, зник на території бойових дій, як військовослужбовець, з набуттям 20.05.2024 статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин.

Норми права, які застосував суд, та висновки

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).

Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).

Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).

Основними видами бойових дій є оборона та наступ.

Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

При зверненні із заявою про оголошення ОСОБА_3 померлим заявник зазначав, що рішення суду йому необхідне для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, з метою реалізації свої спадкових справ, а також отримання відповідних виплат, пов`язаних із загибеллю сина.

Частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 актом про настання смерті № 32 від 20.04.2022 засвідчено в деталях, коли і за яких обставин загинув лейтенант ОСОБА_3 , а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 06 год. 00 хв. у зоні бойових дій на території населеного пункту Богданівка, Волноваського району, Донецької області внаслідок прицільного пострілу російського танку Т-72 по автомобілю ГАЗ-66, в якому знаходився особовий склад НОМЕР_2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , в результаті чого лейтенант ОСОБА_3 отримав вибухово-осколкові поранення не сумісні з життям. Труп військовослужбовця з місця події не вивозився та до медичного закладу не направлявся, у зв`язку з активними бойовими діями.

Крім того, зазначені обставини підтверджені командиром в/ч НОМЕР_1 наказом № 309 від 23.04.2022 про результати проведення службового розслідування за фактом смерті лейтенанта ОСОБА_3 , а також іншими доказами по справі.

Вказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель лейтенанта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 06 год. 00 хв. у зоні бойових дій на території населеного пункту Богданівка, Волноваського району, Донецької області внаслідок прицільного пострілу російського танку Т-72 по автомобілю ГАЗ-66, в якому знаходився військовослужбовець, який отримав вибухово-осколкові поранення не сумісні з життям.

За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у заяві про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23).

Наданий заявником акт про настання смерті ОСОБА_3 містить відомості про обставини, причину та точний час смерті останнього, а тому на переконання суду наявні підстави у даному випадку для часткового задоволення заяви, а саме про встановлення факту смерті, а не оголошення ОСОБА_3 померлим.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2023 року по справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23) зазначено, що: «вирішуючи справи про встановлення факту смерті особи, суди мають зважати на виняткове значення цього факту, з огляду на правові наслідки пов`язані із ним. За змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Крім того, суди зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави».

Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі № 490/342/17 (провадження № 61-7683св18)).

За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Саме такі висновки містяться у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 КЦС ВС.

В рамках даної справи, ОСОБА_1 заявив вимогу та надав докази на підтвердження факту загибелі свого сина і ці обставини встановлені судом.

В той же час, заявник звернувся до суду із заявою в рамках процедури оголошення особи померлою. Чинним процесуальним законодавством передбачено декілька процедур, які дозволяють встановити і підтвердити в судовому порядку той факт, що особа загинула. Це встановлення факту смерті або оголошення особи померлою.

Визнання особи такою, що померла застосовується у тому випадку коли існують обставини вважати, що особа зникла за певних документально підтверджених обставин, які загрожували її життю, але дана обставина чітко не може бути встановлена і щодо неї тривалий час відсутні відомості за місцем знаходження. За таких умов, за відсутності достеменного підтвердження того, що особа загинула, законодавством і передбачено процедуру визнання особи померлою, яка характеризується тривалою відсутністю.

На відміну від цієї процедури, інша процедура, а саме встановлення факту може бути застосована коли наявні беззаперечні докази того, що особа дійсно загинула або померла. На відміну від першої процедури, в даному випадку може бути підтверджено і доведено факт смерті, тоді як в першому випадку застосовується наслідок тривалої відсутності особи.

Розмежування даних процедур передбачено постановою ВС, яка саме підтвердила в чому полягає різниця, і я в яких випадках має бути застосовано визнання особи померлою, а в яких випадках встановлення факту смерті. В даній конкретній справі достеменно підтверджено, що ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 06 год. 00 хв. у зоні бойових дій (місцем смерті є територія села Богданівка, Волноваського району, Донецької області) і це підтверджується доказами (актом про настання смерті від 20 квітня 2022 року, актом службового розслідування від 23 квітня 2022 року, повідомленням № 34 (сповіщенням про смерть), витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 25 листопада 2024 року, наявність безпосередніх свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які засвідчили смерть лейтенанта ОСОБА_3 , іншими доказами.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати принцип судочинства «jura novit curia» відповідно до якого суд, за умови, як що особа ініціювала судове звернення, чітко встановила мету, що саме вона хоче добитися і чим вона це підтверджує, однак здійснила невірну правову кваліфікацію, посилалася на неналежні норми права або застосувала невірну правову процедуру, суд з метою виправлення цієї процесуальної помилки особи може відступити від заявлених вимог. Крім того дана справа розглядається в порядку окремого провадження, стосовно якого прямо зазначено в цьому кодексі, що такий порядок регулюється нормами ЦПК за виключенням тих норм, які врегульовують змагальність процесу. Оскільки в даній справі немає змагальності процесу, суд чітко розуміє мету, з якою особа звернулася, а саме довести факт того, що особа померла, надає докази у підтвердження цього факту, суд вважає за можливе відійти від запропонованої заявником процедури оголошення особи померлим і застосувати процедуру встановлення факту. В даному випадку ця обставина чітко доведена, тому суд дійшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви частково і встановлення факту смерті особи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що заявником доведені підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Біловодського району, Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Богданівка, Волноваського району, Донецької області, Україна, за обставин проведення бойових дій на території населеного пункту Богданівка, Волноваського району, Донецької області.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 4, 19, 95, 263, 264, 265, 315-319, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Біловодського району, Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Богданівка, Волноваського району, Донецької області, Україна, за обставин проведення бойових дій на території населеного пункту Богданівка, Волноваського району, Донецької області.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Заінтересована особа - військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 .

Заінтересована особа - Міністерство оборони України, місцезнаходження: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00034022.

Заінтересована особа - Павлоградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 47, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42928276.

Суддя В.М. Бондаренко