КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
провадження № 22-з/824/524/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка»
відповідач - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» - Дмишука Вікторії Борисівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року, постановлене під головуванням судді Шереметьєвій Л.А., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» 67 115, 87 гр. заборгованості, 5 478, 98 гр. річних, 26 532, 25 гр. інфляційних втрат та 2 684, 00 гр. судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2025 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2023 року залишити без змін.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» - Дмишук Вікторією Борисівною було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

ОСОБА_1 було подано заперечення про неспівмірність судових витрат на правничу допомогу, в якому зазначає, що понесені витрати не підтверджуються документально. Заявлений розмір є неспівмірним з урахуванням відсутності доходу у відповідача, який отримує соціальну допомогу від держави у вигляді пенсії і немає інших доходів.

В судовому засіданні представник позивача Малий В.В. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача проти заяви про ухвалення додаткового рішення заперечували, просили залишити без задоволення.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 10.01.2024 по справі № 285/5547/21 міститься правовий висновок, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу заявником було повідомлено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, однак не було долучено доказів на підтвердження заявленої суми, які сторона могла подати на момент подачі відзиву, обґрунтування поважність причин не подання таких доказів заявником не зазначено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні судових витрат, про які йдеться у згаданій заяві.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом`янка» - Дмишука Вікторії Борисівни про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді