Справа № 750/3992/25
Провадження № 2/750/1518/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді Косенка О.Д.,

секретар Костюк С.О.,

за участю позивача, представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, треті особи: військова частина НОМЕР_1 , відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управілння Міністерства юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про визнання батьківства, треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Свої позовні вимоги Позивач обгрунтовувала тим, що починаючи з 2003 року у період навчання в смт. Куликівка Чернігівської області почала зустрічатися з ОСОБА_3 . У 2010 році вони почали разом проживати в селі Липовий Ріг Ніжинського району. Разом прожили до 2011 року, після чого вирішили жити окремо. В період спільного проживання Позивач завагітніла та у 2011 році народився її спільний з ОСОБА_3 син ОСОБА_4 .

Тривалий час вона та ОСОБА_3 не підтримували жодних контактів, оскільки мали різні погляди на життя, проте зі сплином часу почали вести листування в соціальній мережі Фейсбук, в тому числі щодо його сина ОСОБА_4 . В подальшому у 2023 році ОСОБА_3 було мобілізовано по ЗСУ. Вони продовжували спілкування в соціальних мережах, а ОСОБА_3 пропонував свою фінансову допомогу і Позивач давала йому номера своїх карток, на які він перераховував час від часу різну суми коштів. ОСОБА_3 у розмовах не заперечував свого батьківства щодо дитини, проте через різні обставини, а в подальшому мобілізацію до війська записати дитину на себе не встиг.

В подальшому Позивач дізналася, що ОСОБА_3 пропав безвісти в зоні бойових дій, проте перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , сповіщення про зникнення безвісти отримала вона, як законна дружина, а дитина Позивача записна на ОСОБА_3 не була. ОСОБА_3 неодноразово в розмовах говорив, що хоче і буде забезпечувати по можливості свого сина, і навіть перед мобілізацією говорив, що при можливості зазначить в документах ОСОБА_4 як рідного сина.

Позивач стверджує, що ОСОБА_3 ніколи не відмовлявся від дитини, проте з описаних вище обставин дитина не була нього записана. Факт стосунків між Позивачем та ОСОБА_3 його батьківства щодо ОСОБА_4 в судовому засіданні можуть підтвердити свідки.

Крім того, в ході розгляду справи мною буде надано також звіт ДНК щодо ймовірності кровних відносин між сестрою ОСОБА_3 та сином Позивача - ОСОБА_4 .

Потреба у встановленні батьківства необхідна для оформлення передбачених законодавством виплат ОСОБА_4 як сину зниклого безвісти військовослужбовця. Іншого ефективного способу вирішення даного питання немає.

Ухвалою суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.05.2025 закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 16.05.2025.

У зв`язку з неявкою Відповідача 16.05.2025 розгляд справи по суті відкладено на 26.06.2025 та здійснено повторний виклик учасників.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що вона та ОСОБА_3 є сиротами та разом проживали і навчалися у школі-інтернаті для дітей сиріт у с. Комарівка Борзнянського району, потім у Куликівському професійному аграрному ліцеї. Під час навчання в ліцеї у них виникли стосунки, а пізніше, з 2010 року, вони почали проживати разом у с. Липовий Ріг Ніжинського району. Під час спільного проживання Позивач завагітніла від ОСОБА_3 . У 2011 році вони припинили стосунки. У цьому ж році від ОСОБА_3 у неї народився син ОСОБА_4 . У шлюбі у цей час ні вона, ні ОСОБА_3 не перебували, інших стосунків не мали. Пізніше, коли Позивач проживала у м. Чернігові, вони відновили спілкування, спочатку шляхом переписки у телефоні, а потім ОСОБА_3 почав приїжджати у м. Чернігів, зустрічався із сином ОСОБА_4 , визнавав своє батьківство, відмічав свою схожість із сином. Також він купляв для сина подарунки, допомагав фінансово, у тому числі багато разів перераховував Позивачу кошти на банківський рахунок, зокрема під час служби у ЗСУ. Позивач висловлював бажання усиновити ОСОБА_4 , проте спочатку війни, Позивач із сином перебувала в Германії, а пізніше ОСОБА_3 був мобілізований до ЗСУ, де і зник безвісти під час захисту Батьківщини у 2025 році.

Представник Позивача адвокат Комаса О.В. звернув увагу суду, що повідомлені Позивачем факти та обставини повністю підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, у спілкуванні Відповідач також їх не заперечує. Позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у зворотньому повідомленні про вручення рекомендованого поштового вкладення.

Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач та ОСОБА_3 у період з 2010 по 2011 рік разом проживали в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою старостою Липоворізького старостинського округу Вертіївської сільської ради № 14/04/-11/14 від 07.02.2025 року (а.с. 14).

За твердженням Позивача, у період спільного проживання вона завагітніла та у 2011 році народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом 639 (а.с. 12).

Факт спільного проживання Позивача та ОСОБА_3 підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, фотознімками, на яких вони спільно проводять дозвілля в різні періоди час та у різних локаціях (а.с. 30-55).

Із дослідженого у судовому засіданні листування між ОСОБА_3 та Позивачем в мережі «Фейсбук» за період липня 2021- вересня 2023 років вбачається, що ОСОБА_3 не заперечує свого батьківства по відношенню до ОСОБА_5 , обговорює з Позивачем питання побуту, фінансової допомоги Позивачу та її сину (а.с. 23-29).

Згідно з випискою АТ «Приватбанк» від 14.092.2025 щодо руху коштів по картковому рахунку Позивача за період з 01.09.2023 по 31.03.2024, від ОСОБА_3 на рахунок Позивача надійшло 11 платежів на різні суми від 300 до 8 тис. грн (а.с. 16-22). Номер банківської картки Позивача у виписці співпадає з номером банківської картки, який Позивач надавала ОСОБА_3 під час спілкування у «Фейсбук».

ОСОБА_3 з 03.01.2025 зник безвісти в зоні бойових дій, про що 08.01.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 (а.с. 13). Потерпілою у витягу з ЄРДР вказано Відповідача.

Згідно з висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження від 01.04.2025 № 47182, проведеного експертами Медико-генетичного центру «Мама-Папа», ймовірність того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рамках проведеного дослідження складає 99,33 % (а.с. 84-103).

ОСОБА_6 є рідною сестрою ОСОБА_3 (а.с. 81-83).

Факт близьких стосунків між Позивачем та ОСОБА_3 , а також високої ймовірності батьківства ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвередили допитані в суді свідки.

Свідок ОСОБА_7 рідна сестра Позивача повідомила, що Позивач та ОСОБА_3 разом навчалися у школі інтернаті для дітей сиріт, а пізніше у ОСОБА_8 аграрному ліцеї, де у них почадися близькі стосунки. Під час стосунків Позивач завагітніла від ОСОБА_3 та у 2011 народила сина ОСОБА_4 . Їй відомо, що ОСОБА_3 ніколи не заперечував своє батьківство по відношенню до ОСОБА_4 , після розриву стосунків із Позивачем відвідував її та сина у м. Чернігові, допомагав матеріально.

Свідок ОСОБА_9 повідомила, що є рідною сестрою ОСОБА_3 . Він та Позивач навчалася з дитинства разом у школі інтернаті для дітей сиріт, а потім у ліцеї в смт. Куликівка. Під час навчання вони часто приїздили разом до неї у м. Сновськ Чернігівської області, тривалий час проживали в неї під час літніх канікул. Пізніше вони разом проживали в с. Липовий Ріг Ніжинського району. Під час цих стосунків у них народився син ОСОБА_4 . У подальшому Позивач та її брат ОСОБА_3 припинили стосунки, проте брат ніколи не заперечував своє батьківство, проводив разом із сином ОСОБА_4 дозвілля, допомагав матеріально Позивачу та її сину. Із нинішньою дружиною ОСОБА_2 брат одружився у 2024 році вже під час служби у ЗСУ.

Свідок ОСОБА_10 , пояснила, що є однокласницею та хрещеною матір`ю ОСОБА_11 . Свого часу вона разом навчалися із Позивачем та ОСОБА_3 у школі-інтернаті, а пізніше в ліцеї в смт. Куликівка. Під час навчання Позивач та ОСОБА_3 мали стосунки, разом проживали. Під час спільного проживання Позивач завагітніла та у 2011 році народила сина ОСОБА_4 . Після припинення постійних стосунків із Позивачем, ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_4 своїм сином, продовжував періодично відвідувати Позивача та сина. Перебуваючи у м. Чернігів зупинявся у гуртожитку, де проживала Позивач, приїздив до ОСОБА_4 на день народження, купував для неї та сина необхідні речі, допомагав матеріально.

Статтею 51 Конституції України, ч. ч. 2 та 3 ст. 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька або за рішенням суду.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України.

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів 1 в:домостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У ст.128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини тої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів, які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Визнання батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 134 СК на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від . і.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін у записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ЦПК України). Критерії оцінки судом наданих сторонами доказів визначені у ст. ст. 77-80 ЦПК України.

В ході судового розгляду даної справи обставини, на які посилався Позивач знайшли своє підтвердження доказами, які суд визнає належними і допустимими, вони логічно пов`язані між собою.

Встановлення батьківства ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_5 відповідатиме найкращим інтересам дитини, оскільки надасть можливість йому користуватися соціальними пільгами, передбаченими законодавством для дітей учасників бойових дій.

З огляду на вищевикладене суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач не заявляє вимоги про відшкодування понесених ним судових витрат, а тому суд питання їх розподілу у даному випадку не вирішує.

Керуючись ст. 126, 128, 130, 135 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, останнє відоме місце поживання: АДРЕСА_2 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Чернігів.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 639 про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого 23.03.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_12 , громадянин України» на « ОСОБА_3 , громадянин України»; змінити по- батькові дитини з « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ». В іншій частині запис залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , паспорт: НОМЕР_4 від 10.10.2008.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог:

Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. В. Тарновського, 15, .

Суддя Олег КОСЕНКО