Справа № 369/5056/24
Провадження № 2/369/1966/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру.

В С Т А Н О В И В:

26.03.2024 року, ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом, в якому просить суд змінити спосіб сплати аліментів, а саме визначити сплату аліментів у твердій грошовій формі на малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зменшити розмір аліментів з частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначив, що шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 року по справі № 369/1697/15-ц. Від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року по справі №369/1980/15-ц, на позивача, як на батька дітей, покладений обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного вище судового рішення, Києво-Святошинським районним судом Київської області, за заявою ОСОБА_2 , 15.04.2015 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів.

На момент відкриття виконавчого провадження позивач був працевлаштований сплата аліментів проводилась шляхом відрахування 1/3 частини від усіх доходів щомісячно.

Після повномасштабного вторгнення рф в 2022 році позивач залишився без роботи та по даний час офіційно не працевлаштований, його щомісячний дохід є незначним та нестабільним.

За час належного виконання позивачем рішення суду Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року про сплату аліментів, в його сімейному стані сталися зміни. Так, 08.08.2018 року позивач одружився та має від шлюбу сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться на його утриманні.

Також позивач зазначає, що старша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2020 році досягла повноліття, відповідно з нього стягують аліменти лише на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме з усіх видів заробітку.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру.

07.06.2024 року від відповідача за основним позовом ОСОБА_2 надійшов зустрічний позов до ОСОБА_1 про визначення розміру аліментів на малолітню дитину.

Згідно з розпорядженням Керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. № 1654 від 18.10.2024 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/5056/24 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.10.2024 року, справу № 369/5056/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру прийнято до провадження судді Янченка А.В. та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.03.2025 року, справу № 369/5056/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру, у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів на малолітню дитину було відмовлено.

Учасники справи у судове засідання 11.06.2025 року не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 року по справі № 369/1697/15-ц. Від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року по справі № 369/1980/15-ц, на позивача, як на батька дітей, покладений обов`язок сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного вище судового рішення, Києво-Святошинським районним судом Київської області, за заявою ОСОБА_2 , 15.04.2015 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення аліментів.

На момент відкриття виконавчого провадження позивач був працевлаштований сплата аліментів проводилась шляхом відрахування 1/3 частини від усіх доходів щомісячно.

Після повномасштабного вторгнення рф в 2022 році позивач вказує, що він залишився без роботи та по даний час офіційно не працевлаштований, його щомісячний дохід є незначним та нестабільним.

Розрахунок проведений ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції у відповідності до п. 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень № 489/20802 від 02.04.2012 року, яким передбачено, що якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості.

За час виконання позивачем рішення суду Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року про сплату аліментів, в сімейному стані позивача сталися зміни. Так, 08.08.2018 року позивач одружився та має від шлюбу сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходиться на утриманні позивача.

Також позивач зазначає, що старша донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2020 році досягла повноліття, відповідно з позивача стягують аліменти лише на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме з усіх видів заробітку.

Позивачем були долучені письмові докази до матеріалів справи, а саме: посвідчення серії НОМЕР_1 , яке підтверджує, що син позивача ОСОБА_5 , дитина з інвалідністю.

Відповідно до Довідки виданої директором мережі центрів «Самотужка» від 05.02.2025 року, ОСОБА_5 знаходиться на постійній реабілітації в спеціалізованому центрі для дітей з порушеннями опорно-рухового апарату Самотужка" (ТОВ Самотужка Плюс). В період з 21 грудня 2024 року до 05.02.2025 року, було проведено 16 годин занять. Реабілітація складається з індивідуальних занять зі спеціалістами лікувальної фізкультури та занять у басейні. План занять розрахований на регулярні відвідування два рази на тиждень. Вартість одного дня занять (2 години) на дату видачі довідки становить 1240 грн (тисяча двісті сорок).

Відповідно до Розписки від 28.01.2025 року, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , батько їхньої спільної дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно приймає участь у вихованні та утриманні дитини, яка є інвалідом. Дитина потребує постійного догляду та реабілітації.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі N 554/3355/20 (провадження N 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, також погіршився матеріальний стан, оскільки позивач також має на утриманні сина ОСОБА_5 , який є дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує постійної реабілітації.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження N 61-7814св22), від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22 (провадження N 61-10748 св 23).

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що у зв`язку з народженням дитини з інвалідністю від другого шлюбу, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 150, 180 СК України, ст. ст. 15, 264, 265, 268 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу сплати аліментів та зменшення їх розміру - задовольнити.

Змінити спосіб сплати аліментів, визначений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року по справі №369/1980/15-ц, а саме визначити сплату аліментів у твердій грошовій формі на малолітню доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зменшити розмір аліментів визначений рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.04.2015 року по справі № 369/1980/15-ц з частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2 000 (двох тисяч) грн. 00 коп. щомісячно на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , Паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Києво-Святошинським РВГУ МВС України в Київській області від 12.04.1999 року, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено: 23.06.2025 року.

Суддя А.В. Янченко