Справа №442/3249/25
Провадження №2/442/1120/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Коваля Р.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Процент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшов позов ТзОВ „Фінансова компанія „Процент" до ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №4041-2281-2 від 24.12.2023 у розмірі 36254,68 грн, з яких: 3877,50 грн - заборгованість за кредитом; 32377,18 грн - по нарахованих та несплачених процентам, за період з 24.12.2023 по 23.12.2024, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом (1277,5% річних), а також судові витрати у розмірі 2 422 грн 40 коп. та 10 000 грн витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного Кредитного договору №4041-2281-2 від 24.12.2023 між ФК „ПРОЦЕНТ та ОСОБА_1 , відповідач отримала кредит у розмірі 3900 гривень, строком на 365 днів (до 23.12.2024), шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ „КБ „ПРИВАТБАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування (1277,5% річних).

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Вказує, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 200835 направлявся відповідачу 24.12.2023 року о 06:32:31 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений Кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір був підписаний Відповідачем 24.12.2023 року о 06:32:45 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 200835 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua. Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 24.12.2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується довідкою про успішний переказ.

У межах строку кредитування відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Відповідач в порушення умов Кредитного договору не повернула суму кредиту, не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості, чим порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 24.12.2023 року по 23.12.2024 року.

Наголошує, що відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується на дату укладення кредитного договору, є фіксованою та не змінюється протягом строку дії кредитного договору.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.05.2025 прийнято позовну до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник позивача, надав клопотання, в якому просить дану цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач про судові засідання повідомлялась, однак, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення таке повернулось у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою. Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило.

Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

24.12.2023 між ТОВ „Фінансова компанія „Процент" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4041-2281-2. Згідно з умовами даного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3900 грн, процентна ставка за день користування становить 2,5% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом (912,5% річних), строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів.

Відповідно до п.1.7 Договору Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 , що належить позичальнику.

Розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в Додатку № 1 (п. 1.8 Договору).

Згідно з умовами пунктів 6.1, 6.4, 6.7, 6.8, 6.9 Договору, такий укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті відповідно до Закону України „Про електронну комерцію". Для отримання кредиту та укладення договору, позичальник в особистому кабінеті в ІТС заповнює особисту інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення в ІТС усіх граф відповідної форми, в якій вказує суму кредиту та бажаний строк надання кредиту. У разі схвалення заявки на кредит, ІТС товариства генерується Паспорт споживчого кредиту для ознайомлення, Договір, що є офертою та містить усі істотні умови, про, що інформує позичальника в особистому кабінеті. Товариство надсилає позичальнику електронний підпис з одноразовим ідентифікатором шляхом направлення на телефонний номер позичальника, що вказаний і особистому кабінеті. Позичальник ознайомлюється з Паспортом споживчого кредиту та підписує його шляхом введення в спеціальному полі електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, ознайомлюється даним договором підписує його шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписується відповідно до абзацу 3 статті 12 Закону України „Про електронну комерцію", а саме шляхом введення у спеціальному полі, електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, який відповідає вимогам 3 статті 12 Закону України „Про електронну комерцію" та натискання іконки „Підписати договір". Після підпису позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором цього Договору повідомлення надходить в ІТС товариства та свідчить/повідомляє товариство про те, що позичальник надав згоду (акцептував) даний Договір. Після зазначених дій, даний Договір підписується з сторони товариства шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованою електронною печаткою з кваліфікованою електронною познакою часу уповноваженою особою, відповідно до чинного законодавства.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразового ідентифікатору є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Положеннями частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За змістом частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між ТОВ „Фінансова компанія „Процент" та ОСОБА_1 кредитний договір № 4041-2281-2, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора 200835.

З детального розрахунку заборгованості за договором № 4041-2281-2 від 24.12.2023 вбачається, що станом на 18.04.2025 загальна сума заборгованості ОСОБА_1 за договором № 4041-2281-2 від 24.12.2023 становить 36254,68 грн, в тому числі: - строкова заборгованість за сумою кредиту становить 3877,50 грн, - прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом становить 32377,18 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, а тому позов у частині стягнення з відповідача простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 3877,50 грн підлягає задоволенню.

Щодо нарахованого розміру несплаченої суми процентів за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.

24.12.2023 набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", яким статтю 8 Закону України „Про споживче кредитування" доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.

Згідно з пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про споживче кредитування" встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України „Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.

З поданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що суму заборгованості нараховано за період з 24.12.2023 по 23.12.2024 за ставкою 2,5 % від суми кредиту.

З огляду на те, що відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для перерахунку заборгованості по несплачених процентах відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „Про споживче кредитування", відповідно, стягненню з відповідача на користь позивача в частині заборгованості за процентами підлягає сума в розмірі 23595 грн, а тому позов у цій частині відлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

За приписами ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивачем у позові заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, у підтвердження чого надано: договір про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024, витяг з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 18.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 160/6899/20 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дані критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так, у справі „Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19.

Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Вказаний спір належить до категорій малозначних справ, розгляд справи проводився без участі сторін, а враховуючи обсяг аналітичної й технічної роботи щодо підготовки позову та інших процесуальних документів, суд дійшов до переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 3 000 грн, що є співмірним за вказаними вище критеріями та необхідними у цій справі, а також підлягають розподілу відповідно до правил, зазначених у п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 1835,61 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 189, 197, 198, 200, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Процент" заборгованість за Кредитним договором №4041-2281-2 від 24.12.2023 у розмірі 27472 (двадцять сім тисяч чотириста сімдесят дві гривні) 50 коп, яка складається з 3877,50 (три тисячі вісімсот сімдесят сім гривень) 50 коп. - заборгованість за кредитом, 23595 (двадцять три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять гривень) - заборгованість за нарахованими процентами; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1835,61 (одна тисяча вісімсот тридцять п`ять гривень) грн 61 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Процент" (03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4; ідентифікаційний код: 41466388; e-mail: ; тел. +29).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя Роман КОВАЛЬ