Справа № 521/3761/25
Провадження № 2/521/3394/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2025 року Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред?явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначила, що 16.01.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька - ОСОБА_3 . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.04.2024 року у цивільній справі № 521/2967/24 шлюб розірвано. Позивач проживає та зареєстрована разом із своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того зазначає, що протягом останніх років вона практично самостійно забезпечує доньку та себе, матеріальна допомога зі сторони ОСОБА_2 , яку він надає не кожного місяця, ледве вистачає на забезпечення спільної з ним доньки харчуванням та гармонійним розвитком (навчанням, дозвіллям, лікуванням, розвитком тощо). Дитина постійно потребує уваги, матеріального забезпечення на навчання, дозвілля, фізичний та духовний розвиток. У зв?язку із тим, що станом на сьогодні дитина, дівчинка, яка дорослішає, залишилася на утриманні позивачки, останній без постійного стабільного заробітку дуже складно забезпечити спільну з відповідачем доньку усім необхідним у повній мірі. Станом на сьогодні, позивачці відомо, що іншої сім?ї, дітей, непрацездатних батьків на утриманні у відповідача не має. Також позивачці відомо, що відповідач офіційно працює та працевлаштований у Збройних Силах України та отримує стабільний дохід.
За даних обставин позивач вважає, що відповідач має фінансову можливість для сплати аліментів у визначений розмір.
Ухвалою суду від 25.03.2025 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути за її відсутністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не надав.
Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно ст. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст.150-152, 155 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 січня 2014 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 85, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 16.01.2014 року, серії НОМЕР_1 . (а.с. 12)
В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 25.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1846. (а.с. 9)
Донька проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Причиною звернення до суду з дійсним позовом став факт відсутності домовленості між батьками щодо розміру матеріального утримання з боку батька, надання ним повноцінної матеріальної допомоги на утримання доньки, маючи на те відповідну змогу.
Згідно довідки № 0215 від 06.08.2021 року, виданої ОРГАНОМ САМООРГАНІЗАЦІЇ НАСЕЛЕННЯ КОМІТЕТУ МІКРОРАЙОНУ "ТРОЇЦЬКИЙ" В МІСТІ ОДЕСІ (ОСОН КМ «ТРОЇЦЬКИЙ»), станом на сьогодні ОСОБА_1 проживає та зареєстрована разом із своєю донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також, вказане підтверджується і довідкою № T1-280205-ф/л від 25.10.2021 року про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території міста Одеси. (а.с. 8,10,11)
Як вбачається з матеріалів справи, то рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.04.2024 року у цивільній справі № 521/2967/24 шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 13-14)
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 № 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.
Частиною 2 ст. 18 Сімейного кодексу України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.
Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 Сімейного кодексу України).
Відповідачем будь-яких відомостей про доходи суду не надано.
Положенням ст. 191 Сімейного Кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує, що відповідач є здоровою та працездатною особою, інших осіб на своєму утриманні не має, тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини.
Доказів зворотного відповідач суду не надав.
Тому визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що дитина, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти з 12.03.2025 року (дата звернення до суду з позовом) досягла 6 років (повних), тому відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3 196 (три тисячі сто дев?яносто шість) гривень 00 копійок, а також те, що відповідач є здоровою працездатною особою та зобов`язаний приймати участь в матеріальному утриманні доньки, та з урахуванням обов`язку матері також утримувати дитину, суд дотримуючись принципів розумності, справедливості та пропорційності, як основних засад цивільного процесуального законодавства дійшов висновку про задоволення позову в цій частині, у зв`язку із чим стягує аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх його доходів на місяць, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 180, 181,182,183,184,191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.131, 141, 263-265, 280 - 281, 354, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову, тобто з 12.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2025 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН