Справа № 504/4602/23
Номер провадження 2/504/658/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Вінської Н.В.,

при секретарі судових засідань Коцар А.М.,

за участі:

представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Доброслав клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «Тепло та Сервіс» - адвоката Новака Р.Г. про залишення зустрічної позовної заяви без руху,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Доброславського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Тепло та Сервіс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Провадження у зазначеній справі відкрито ухвалою від 26.10.2023 року за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику(повідомлення) сторін.

20.12.2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ТОВ «Тепло та Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 09.06.2025 прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ТОВ «Тепло та Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

18 червня 2025 року представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «Тепло та Сервіс» - адвокат Новак Р.Г. подав до суду клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без руху, в обґрунтування якого зазначав, що зустрічна позовна заява подана з порушенням строків подання зустрічного позову, зазначив про відсутність у зустрічному позові відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, зустрічний позов подано без вказання його ціни те без сплати судового збору.

20 червня 2025 року представником відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) подав до суду заперечення проти залишення позовної заяви без руху.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Новак Р.Г. просив задовольнити клопотання про залишення зустрічного позову без руху з підстав зазначених у клопотанні.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустріним позовом) адвокат Гришко С.О. заперечував щодо задоволення клопотання, зазначила що ухвалою було прийнято зустрічний позов, отже відсутні підстави для залишення без руху зустрічного позову.

Суд, вислухавши доводи сторін, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 29 вересня 2022 року по справі № 500/1912/22, застосовуючи процесуальні норми, потрібно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, установлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства є неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід зазначити, що вищевказана справа розглядається в період дії воєнного стану.

Верховний Суд у вказаній постанові, окрім іншого зазначив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією РФ, суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст.55,124,129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому суд зважає на важливість подання кожною стороною процесу письмових заяв та доказів по суті справи, оскільки саме на підставі таких заяв та поданих доказів буде розглядатися справа по суті.

Судом уже було вирішено питання про прийняття зустрічного позову ухвалою від 09.06.2025 року, у якій суд дійшов висновку про можливість та необхідність спільного розгляду пред`явлених сторонами позовів.

Щодо відсутності у зустрічній позовній заяві відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету у сторін справи, суд зазначає, що представники позивачів за первісним та зустрічним позовом користуючись своїм правом користуються підсистемою «Електронний суд», та необхідність вказання про наявність чи відсутність кабінетів сторін є питанням на яке сторонами уже надано відповідь в ході судового розгляду.

В той же час, на переконання суду, зазначене не може бути підставою для обмеження права позивача на звернення до суду та не здатне спричинити неможливість реалізації судом процесуальних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «BelesandOthers v. theCzechRepublic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Щодо посилання представника позивача за первісним позовом про відсутність у зустрічному позову ціни пред`явленого позову, суд констатує що у зустрічному позові не заявлено вимог майнового характеру які підлягали б грошовій оцінці, а отже до такого позову не застосовуються вимоги про вказання його ціни.

Крім цього, у зустрічній позовній заяві представник позивача за зустрічним позовом вказує про звільнення позивача за зустрічним позовом від сплати судового збору за подання зустрічного позову з підстав, передбачених ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, згідно з ч.3 ст.2 Закону України «Про захист прав споживачів» норми цього Закону щодо захисту прав споживачів електронних комунікаційних послуг, житлово-комунальних послуг, фінансових послуг, послуг поштового зв`язку, а також у сферах пасажирських перевезень та туризму застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Суд не встановив наявність підстав вважати, що на спірні кредитні договори не поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак позивач за зустрічним позовом є споживачем житлово-комунальних послуг у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «Тепло та Сервіс», про залишення зустрічної позовної заяви без руху, оскільки воно є необґрунтованим та безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43, 187, 194 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «Тепло та Сервіс» - адвоката Новака Р.Г. про залишення зустрічної позовної заяви без руху - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вінська Н. В.