Справа № 570/6225/24
Номер провадження 2/570/454/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

31.10.2021 р. з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подав Заявку на отримання кредиту. Дана заява №5 від 31.10.2021 р. знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС».

Електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором, тим самим підтверджено прийняття умов Договору про надання споживчого кредиту № 5 від 31.10.2021.

Таким чином, ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту № 5 від 31.10.2021 з ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та 31.10.2021 відповідачу перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5000 грн.

Факт перерахунку кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника, підтверджується доданою до позовної заяви копією листа від Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» за № КНО-/55 від 02.08.2024 та витягом з додатку до нього.

Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є порушенням ст.526 та ст.527 ЦК України.

05.09.2022 р. згідно умов Договору факторингу №556/ФК-22, ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» () відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 5 від 31.10.2021 р. на користь ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ФІНАНС» () змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ «КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС» (), що підтверджується Наказом № 1504-2024-1 від 15.04.2024 року, який додано до позовної заяви.

Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 20232 грн. із яких:

-заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.;

-заборгованість за відсотками становить 15232 грн.;

-заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.;

-заборгованість за пенею становить 0 грн.

Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 5 від 31.10.2021 року у розмірі 20232 грн.; судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Ухвалою суду від 24.01.2025 р. відкрито спрощене провадження з викликом учасників та витребувано від АТ "ПУМБ" () відомості про перерахування коштів ТОВ "КОМПАНІ ІНВЕСТ ФІНАНС" () на користь ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 24.02.2025 р. відкладено розгляд справи та визнано потрібним, щоб представник позивача ТзОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" з`явився в судове засідання та надав пояснення.

Ухвалою суду від 31.03.2025 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано від АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази.

У відзиві вх. 2064 від 07.02.2025 р. відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову через його необґрунтованість. Наводить положення ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на усій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Станом на дату подання позовної заяви, правовий режим воєнного стану на території України не скасовано.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до доказів, які були надані ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», вбачається, що йому були нараховані відсотки за прострочене тіло 23.03.2022 р., тобто після введення на території України воєнного стану.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства нарахування, включаючи з 24 лютого 2022 року, підлягають списанню ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», та у зв`язку з цим наводить судову практику, а саме постанову ВС від 31.01.2024 у справі № 183/7850/22.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. із ОСОБА_1 , відповідач наводить правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 (№11-562ас18), п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц) та вказує, що до матеріалів справи не надано жодних доказів щодо проведення оплати за наданні послуги правничої допомоги. Також не погоджується із детальним описом та зазначеним об`ємом наданої правової допомоги та вказує, що відповідно до Рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00 відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідач вважає, що дана категорія справ є справами незначної складності, по вищевказаній категорії справ сформована судова практика, представник позивача є досвідченим фахівцем в даній категорії справ, а тому, не потребує такої значної тривалості часу для підготовки та подання позовної заяви.

У відповіді на відзив вх. 2261 від 11.02.2025 р. представник відповідача Сіміч М.О. просить задовільнити позов та зауважує, що 24.09.2021 між Відповідачем та ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» було укладено договір кредитної лінії № 118435.

Укладання Договору кредитної лінії №118435 відбулося з використанням особистого кабінету сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, шляхом прийняття (акцепту) Відповідачем оферти ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» щодо укладення договору кредитної лінії № 118435 від 24.09.2021 року.

Наводить положення кредитного договору, а саме п.п. 1.1, 1.3., 9.1 Договору кредитної лінії №118435 від 24.09.2021р.

Відповідно до Акцепту до Договору кредитної лінії № 118435 від 24.09.2021 відповідач підтвердив, згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору кредитної лінії № 118435 від 24.09.2021 р.

Як було зазначено у позовній заяві, 31.10.2021 відповідачем шляхом прийняття (акцепту) оферти ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» було укладено спеціальні умови № 5 від 31.10.2021 до договору кредитної лінії № 118435 від 24.09.2021 року.

Відповідно до Акцепту до спеціальних умов № 0 від 31.10.2021 року до договору кредитної лінії №118435 від 24.09.2021 року відповідач підтвердив, згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису.

Як вбачається зі змісту поданого відзиву на позовну заяву, відповідачем не оспорюється факт укладення (підписання) Договору кредитної лінії № 118435; факту отримання фінансових послуг від ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» у вигляді надання кредитних коштів за кредитним договором у розмірі 5 000,00 грн.; факту невиконання зобов`язання за Договору кредитної лінії № 118435, з повернення у повному обсязі кредитних коштів, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Як передбачено п. 3.1. Спеціальних умов, ці Спеціальні умови є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.1. Спеціальних умов № 5 від 31.10.2021 (далі - Спеціальні умови), Кредитодавець надає Позичальникові кредит на наступних умовах: сума кредиту - 5 000,00 грн; первинний строк кредиту - 21 календарних днів; процентна ставка - 1,72 відсотків в день; базова процентна ставка - 2,72 відсотків в день.

Відповідно до п. 2.1. Спеціальних умов Кредитного договору, Сторони погодили наступний графік розрахунків: термін платежу: 21.11.2021; сума Кредиту, грн: 5000; проценти за користування Кредитом, грн: 1806; до сплати (разом), грн: 6806.

Згідно п. 2.2. Спеціальних умов Кредитного договору загальна вартість Кредиту складає 6806 грн та включає в себе: проценти за користування Кредитом, які складають 1806 грн; суму (тіло) Кредиту в розмірі 5000 грн. Реальна річна процентна ставка складає 21943.81 % річних.

Відповідно до 2.3. Спеціальних умов, у випадку користування Кредитом понад строк, встановлений Спеціальними умовами (за умови відсутності чинних Угод про продовження) або Угодами про продовження (у разі укладання), особливі умови, встановлені для Позичальника Програмою лояльності, втрачають силу, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування Кредитом (у разі наявності Угоди про продовження - за період останньої Угоди про продовження) підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Таким чином, оскільки Відповідачем не виконано зобов`язання щодо повернення Кредиту у відповідності до встановленого п. 2.1. Спеціальних умов Кредитного договору, первісним кредитором було здійснено перерахунок нарахованих процентів згідно з п. 2.3. Спеціальних умов Кредитного договору, а саме особливі умови, встановлені для Позичальника Програмою лояльності втратили силу (застосування процентна ставка - 1,72 відсотків в день), та було застосовано Базову процентну ставку - 2,72 відсотків в день на увесь строк кредитування, і таке нарахування відповідає вимогам нормам Цивільного кодексу України та умовам Кредитного договору, що відображено в даному розрахунку заборгованості, що був виконаний первісним кредитором.

Відповідно до п. 2.5. Договору кредитної лінії № 118435, кредит вважається погашеним в день отримання Кредитодавцем коштів в погашення усієї заборгованості за Кредитом.

Таким чином, протягом всього строку кредитування нарахування відсотків відбувалося за базовою процентною ставкою, яка становить 2.72 відсотків в день, що становить 136,00 грн.

Наводить положення ч. 1 ст.1048 ЦК України та постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, дн зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31.10.2018 року (справа № 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Отже, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього за договором виникла заборгованість в загальному розмірі 20 232,00 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5 000,00 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 15232,00 грн.

На підтвердження законності нарахування заборгованості за відсотками позивачем до позовної заяви було долучено Деталізований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5, який сформований первісним кредитором - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс».

Наголошують на тому, що за весь період перебування права вимоги за кредитним договором у ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до позичальника, а отже ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором, яка була нарахована первісним кредитором.

Відповідно до Деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №5, який сформований первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов Кредитного договору за період з 31.10.2021 по 20.02.2022.

Відповідач у своїх запереченнях проти нарахування відсотків за Кредитним договором, намагається ввести суд в оману, зазначаючи про їх нарахування після 24.02.2022, тобто після введення на території України воєнного стану, посилаючись при цьому на нерелевантні норми матеріального права щодо спірних правовідносин даної справи та висновки Верховного Суду у справі № 183/7850/22 (постанова від 31.01.2024).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18) зазначено, що «...належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Відмовляючи у задоволенні позову з тих підстав, що розмір заборгованості за кредитним договором є недоведеним, апеляційний суд не врахував наведені вище обставини та вимоги процесуального законодавства і фактично ухилився від вирішення спору по суті.».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 травня 2019 року у справі № 910/20107/17 зроблено висновок, що «.суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.».

Відповідач розрахунок заборгованості належними та допустимими доказами не спростував, не надав власний розрахунок наявної заборгованості, в цілому заперечивши позовні вимоги в цій частині. Клопотання про проведення експертизи з метою визначення механізму і розміру нарахованих сум, що склали заборгованість, відповідач суду не заявив. Доказів про повернення кредитних коштів на умовах і в порядку, визначеними кредитними договорами, ані перед первісними, ані перед новим кредитором відповідач також суду не надав.

Отже, позивачем обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Щодо витрат на правничу допомогу представник позивача вказує, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 містяться висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено».

Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19.

Звертають увагу суду, що до складання позовної заяви у вартість витрат на правничу допомогу адвоката включено ще формування необхідних додатків та перед складанням позову проведення аналізу спірних правовідносин із наданням рекомендацій щодо захисту інтересів Позивача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідолений про дату, час та місце розгляду справи. У позові та заявах до суду представник позивача Романенко М.Е. підтримує заявлені вимоги та просить провести розгляд справи без участі представника ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 31.10.2021 р. відповідач П ОСОБА_2 прийняв оферту ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» щодо укладення Договору кредитної лінії № 118435 від 24.09.2021 р.

Відповідно до п. 1.1. Договору за цим Договором кредитодавець (ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах цього Договору, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Кредит надається на умовах відновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до п. 1.2. Договору ліміт кредитної лінії 40000 грн. Розмір кредиту не може перевищувати ліміту кредитної лінії.

Згідно п. 1.3. Договору для отримання кредиту позичальник подає заяву про надання кредиту. У разі позитивного рішення кредитодавця щодо надання кредиту, сторонами укладаються Спеціальні умови. Кредитодавець може відмовити у наданні кредиту без зазначення причин, при цьому повідомивши позичальника про відмову в Особистому кабінеті.

Відповідно до п. 1.5. Договору сума кредиту, первинний строк кредиту, а також розмір процентної ставки визначаються у відповідних спеціальних умовах.

Згідно п. 2.1. Договору кошти кредиту надаються кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю з метою отримання кредиту.

Згідно п. 2.2. Договору сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення відповідних спеціальних умов. Термін платежу зазначається у спеціальних умовах, а також розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті.

Згідно п. 2.4. Договору кредит вважається наданим в день перерахування кредитодавцем суми кредиту.

Відповідно до п. 3.1. Договору нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом (включаючи періоди пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно п. 3.3. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за процентною ставкою: визначеною відповідними спеціальними умовами, в межах первинного строку кредиту; передбаченою відповідною угодою про продовження, в межах строку такої угоди про продовження.

Згідно п. 4.1. Договору строк кредиту може продовжений угодою про продовження, яка може бути ініційована позичальником.

Згідно п. 6.1. Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться у терміни, зазначені у спеціальних умовах. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом на підставі угоди про продовження, то терміни сплати змінюються кредитодавцем та надаються позичальнику в особистому кабінеті.

31.10.2021 р. відповідач ОСОБА_1 прийняв оферту ТзОВ «ФК «Інвест Фінанс» щодо укладення Спеціальних умов № 5 до Договору кредитної лінії №118435 від 24.09.2021 р., за умовами яких сума кредиту 5 000 грн 00 коп., первинний строк кредиту 21 календарних днів, процентна ставка 1,72 відсотків в день, базова процента ставка 2,72 відсотків в день, а також сторонами погоджено графік розрахунків.

Відповідно до п. 2.3 Спеціальних умов № 5 до Договору кредитної лінії №118435 від 24.09.2021 р. у випадку користування кредитом понад строк, встановлений Спеціальними умовами (за умови відсутності чинних Угод про продовження) або Угодами про продовження (у разі укладання), особливі умови, встановлені для позичальника Програмою лояльності, втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом (у разі наявності Угоди про продовження - за період останньої Угоди про продовження) підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. При цьому, позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку у бік погіршення для позичальника, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для позичальника лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Згідно підтвердження, наданого АТ «ПУМБ» №КНО-/55 від 02.08.2024 р., та доказів, які надійшли на виконання ухвали суду про витребування доказів, на картку відповідача ОСОБА_1 31.10.2021 р. було зараховано 5 000 грн 00 коп.

Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 5 від 31.10.2021 р., складеному ТзОВ «Компані Інвест Фінанс», за період з 31.10.2021 р. по 23.04.2022 р., заборгованість відповідача за склала 20 232 грн 00 коп.

05.09.2022 р. між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір факторингу №556/ФК-22, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступає ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язується їх прийняти та сплатити ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги у формі наведеній в Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 р. ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №5 від 31.10.2021 р. в розмірі 20323 грн., з яких: сума заборгованості за тілом 5 000 грн.; сума заборгованості за відсотками 15232 грн.

30.10.2023 р. представником позивача Міньковською А.В. направлено відповідачу досудову вимогу про погашення заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп., натомість відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 20232 грн коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 5 000 грн.; сума заборгованості за відсотками 15232 грн.

ТОВ «Діджи Фінанс» уклавши 05.09.2022 р. з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» Договір факторингу № 556/ФК-22 набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному Договору, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість по Договору.

Судом встановлено, що відповідно до Деталізованого розрахунку заборгованості за кредитним договором №5, який сформований первісним кредитором ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС», нарахування відсотків здійснювалося відповідно до умов Кредитного договору за період з 31.10.2021 по 20.02.2022 р.

Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову.

Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року як на підставу відмову у задоволенні позову є необґрунтованими, виходячи з такого.

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Отже, вимогами чинного законодавства обмежено застосування штрафних санкцій до боржника. Між тим, нарахування оскаржуваних відсотків обумовлено кредитним договором та є платою за правомірне користування коштами, а тому положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не розповсюджується на спірні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 2422,40 грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку з розглядом позову, які складаються з витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6 000 грн. суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано Договір №42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024 р., Додаткову угоду №5 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024 р. від 16.09.2024 р., Детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 16.09.2024 р., Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 16.09.2024 р., у якому здійснено детальний опис робіт, виконаних для надання правничої допомоги.

Таким чином, позивачем підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн 00 коп.

Разом з цим, суд погоджується із запереченнями відповідача ОСОБА_1 щодо не співмірності розміру правничої допомоги і вважає завищеною оплату наданих послуг, тому враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зі значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, у стягненні інших витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 5 від 31.10.2021 р. в розмірі 20 232 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та 3000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС",, РНОКПП 42649746, адреса реєстрації місця проживання: вул. Симона Петлюри (ст.н. Черняховського), буд. 21/1, м. Бровари, Броварський Київська.

Відповідач ОСОБА_1 , , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.