Справа № 454/962/21 Головуючий у 1 інстанції Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/687/25 Доповідач в 2-й інстанції Крайник Н. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Л.М. Чиж

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради та міського голови Сокальської міської ради Касяна Сергія Васильовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сокальської міської ради та міського голови Сокальської міської ради, ОСОБА_3 , в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження Сокальського міського голови №60-к/тр від 23 лютого 2021 року про звільнення діловода ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією Поторицької сільської ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП; поновити її на посаді діловода Сокальської міської ради; стягнути з Сокальської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення по день постановлення рішення суду, виходячи з її середньоденного заробітку - 598,10 гривень в день; стягнути з Сокальської міської ради в її користь моральну шкоду в сумі 20 000 гривень та 5000 гривень витрат на правничу допомогу.

Позов обґрунтовувала тим, що 04 січня 2016 року вона була прийнята на посаду касира Поторицької сільської ради на підставі розпорядження Поторицького сільського голови №39 від 31 грудня 2015 року. 01 січня 2018 року її було переведено на посаду діловода Поторицької сільської ради на підставі розпорядження Поторицького сільського голови №1 від 02 січня 2018 року. 21 грудня 2020 року Поторицьку сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Сокальської міської ради. 23 лютого 2021 року її було звільнено з роботи у зв`язку з реорганізацією Поторицької сільської ради згідно ч.1 ст.40 КЗпП на підставі розпорядження міського голови від 23 лютого 2021 року №60-к/тр та через неможливість працевлаштування. Звільнення з робити позивачка вважала незаконним, безпідставним та необґрунтованим, оскільки Сокальський міський голова в порушення вимог ст.49-2 КЗпП України не запропонував їй іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При цьому, їй відомо, що на час її звільнення в Сокальській міській раді були вакантними декілька посад діловода, зокрема збереглась посада діловода і в Поторицькій сільській раді, яка тепер іменується Поторицький старостат. Також в Сокальській міській раді на час її звільнення були наявні дев`ять вакантних посад, зокрема, посада завідувача військово-облікового бюро, старшого інспектора військово-облікового бюро, на які вона могла бути переведена без проходження конкурсу.

Оскаржуваним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокальської міської ради та міського голови Сокальської міської ради Касяна Сергія Васильовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважав рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зазначив, що на час звільнення ОСОБА_1 з роботи в Сокальській міській раді були вакантними декілька посад діловода. Крім того, збереглась посада діловода і в Поторицькій сільській раді, яка була переіменована на Поторицький старостат. 30 березня 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що на вакантну посаду діловода, закріпленого за селами Поториця, Горбків, Велике (Сокальська ОТГ), було прийнято іншого працівника - ОСОБА_4 у той час, коли саме вона мала переважне право на залишення на роботі. На утриманні в позивачки перебуває 15-ти річна донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона самостійно утримує доньку, оскільки її чоловік - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, при звільненні з роботи не було враховано переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі, чим порушено вимоги трудового законодавства. Зазначив, що не всі діловоди сільських рад, які були приєднані до Сокальської міської ради у порядку реорганізації, були звільнені. Так, деякі діловоди були переведені на вільні вакантні посади діловодів при старостатах. У Сокальській міській раді на час звільнення позивачки також були вакантними 9 посад, зокрема завідувач військово-облікового бюро, старшого інспектора військово-облікового бюро, на які вона могла бути переведена без проходження конкурсу. Натомість відповідач запропонував ОСОБА_1 такі вакантні посади, як головний спеціаліст відділу ЖКГ комунальної власності, транспорту та благоустрою, спеціаліст І категорії відділу ЖКГ комунальної власності, транспорту та благоустрою, на які може бути прийнято працівника лише за результатами проведеного конкурсу. При цьому посади, які були вільні у міській раді на час звільнення ОСОБА_1 , зокрема посади завідувача військово-облікового бюро, старшого інспектора військово-облікового бюро, позивачці не пропонували.

Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Сокальського міського голови №60 -к/тр від 23 лютого 2021 року про звільнення діловода ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією Поторицької сільської ради на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді діловода Сокальської міської ради з 24 лютого 2021 року.

Стягнуто з Сокальської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 лютого 2021 року по 11 квітня 2024 року в сумі 134 789 гривень (суму виплат зазначено без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів).

Стягнуто з Сокальської міської ради на користь ОСОБА_1 5 000 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з Сокальської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Стягнуто з Сокальської міської ради на користь ОСОБА_1 386 гривень судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу Сокальської міської ради Львівської області задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

26.05.2025 року під час нового апеляційного розгляду справи представник Сокальської міської ради Касян С.В. подав заяву про закриття провадження у справі, в якій зазначив, що розпорядженням «Про поновлення на роботі ОСОБА_7 » №192/03-10 від 02.10.2024 року скасовано оспорюване розпорядження міського голови від 23 лютого 2021 року № 26-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді діловода відділу документообігу, зв`язку та організаційно-інформаційної діяльності Сокальської міської ради з 24 лютого 2021 року, забезпечено вихід ОСОБА_1 на посаду діловода відділу документообігу, зв`язку та організаційно-інформаційної діяльності Сокальської міської ради з 3 жовтня 2024 року, виплачено їй 108505,14грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 лютого 2021 року по 3 жовтня 2024 року, 5000 грн відшкодування моральної шкоди, 5000 грн відшкодування витрат на правничу допомогу та 386 грн судових витрат. Відтак, предмет спору у справі за позовом ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відсутній, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник Сокальської міської ради - Якушик Ю.О. підтримав подану представником Сокальської міської ради Касяном С.В. заяву про закриття провадження у справі, просив таку задоволити, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

ОСОБА_1 та її представник Огорілко Ю.О. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, 26.03.2025 року ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, в якій зазначив, що спір між сторонами вирішено у позасудовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника Сокальської міської ради - Якушика Ю.О., перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних мотивів.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Натомість у постанові Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі № 638/3792/20 відступлено від правової позиції, яку Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Однак, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сокальської міської ради та міського голови Сокальської міської ради Касяна Сергія Васильовича, в якому просила визнати незаконним та скасувати розпорядження Сокальського міського голови №60-к/тр від 23 лютого 2021 року про звільнення діловода ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією Поторицької сільської ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП; поновити її на посаді діловода Сокальської міської ради; стягнути з Сокальської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення по день постановлення рішення суду, виходячи з її середньоденного заробітку - 598,10 гривень в день; стягнути з Сокальської міської ради в її користь моральну шкоду в сумі 20 000 гривень та 5000 гривень витрат на правничу допомогу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року скасовано рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано розпорядження Сокальського міського голови №60-к/тр від 23 лютого 2021 року про звільнення діловода ОСОБА_1 у зв`язку з реорганізацією Поторицької сільської ради на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП та поновлено ОСОБА_1 на посаді діловода Сокальської міської ради з 24 лютого 2021 року.

02.10.2024 року міським головою Сокальської міської ради Касяном С.В. видано розпорядження «Про поновлення на роботі ОСОБА_7 » №192/03-10, яким скасовано розпорядження міського голови від 23 лютого 2021 року № 26-к/тр «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено її на посаді діловода відділу документообігу, зв`язку та організаційно-інформаційної діяльності Сокальської міської ради з 24 лютого 2021 року, забезпечено вихід ОСОБА_1 на посаду діловода відділу документообігу, зв`язку та організаційно-інформаційної діяльності Сокальської міської ради з 3 жовтня 2024 року та виплачено їй 108505,14 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 24 лютого 2021 року по 3 жовтня 2024 року, 5000 грн відшкодування моральної шкоди 5000 грн відшкодування витрат на правничу допомогу та 386 грн судових витрат, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями.

Враховуючи наведене, після надходження справи на новий апеляційний розгляд спір про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкодифактично вирішено між сторонами у позасудовому порядку, у зв`язку з чим можна дійти до висновку про відсутність предмета спору, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, не надаючи правової оцінки оскаржуваному рішенню в контексті підставності позовних вимог, однак зважаючи на те, що на час ухвалення такого, предмет спору існував, підстави для скасування рішення відсутні.

Разом з тим, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (ч. 9 ст. 10 ЦПК України).

Виходячи з положень зазначеної норми процесуального закону, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку аналогію ст. 373 ЦПК України, тобто визнати оскаржуване рішення суду нечинним, оскільки враховуючи відсутність предмету спору, таке на предмет законності та обґрунтованості, фактично не може бути переглянуте, однак і залишатися в законній силі не може.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, 374, 377 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14 липня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради та міського голови Сокальської міської ради Касяна Сергія Васильовича про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - закрити за відсутністю предмета спору.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2025 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра