Справа № 450/1642/24 Провадження № 2/450/319/25
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

28 квітня 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Дикій О. Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів та третіх осіб ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Пустомити клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сліпенчук Н. А. від 04.10.2024 року про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у справі 450/1642/24 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав», -

В С Т А Н О В И В :

в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав».

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадженні у справі за правилами загального позовного провадження.

04.10.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сліпенчук Н. А. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Клопотання обґрунтоване тим, що предмет спору - визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав». Організаційно-правова форма юридичної особи обслуговуючий кооператив. Підстава позову, зі змісту позовних вимог порушення порядку підготовки та проведення загальних зборів ЖБК, прав позивача як члена кооперативу на участь/ управління відповідною юридичною особою. Спір в межах провадження 2/450/1222/24 по суті та змісту правовідносин, що виникли, а саме - право на участь в управлінні та реалізації прав із членства, є корпоративним. Юрисдикція з розгляду господарське судочинство в межах пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України. З огляду на те, що позивач оскаржив рішення та статут у новій редакції, насамперед, через порушення порядку підготовки та проведення загальних зборів членів кооперативу, позовні вимоги пов`язані зі здійсненням позивачем корпоративних прав й оцінкою діяльності органів управління останнього на предмет відповідності вимогам цивільного законодавства. З огляду на вказане, оскільки спір виник між учасником юридичної особи (членом кооперативу) та цією особою і пов`язаний із діяльністю й управлінням нею, такий спір виник із корпоративних відносин і належить до юрисдикції господарського суду згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України. Таким чином, вважає, що враховуючи, що спір у цій справі виник у зв`язку з порушенням прав члена кооперативу щодо можливості брати участь в управлінні, господарські суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про віднесення розгляду цього спору до суду цивільної юрисдикції. Просить закрити провадження у справі 450/1642/24 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово будівельний кооператив «Радислав» на підставі п.1, ч.1, ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

07.11.2024 року позивач ОСОБА_1 подав заперечення на клопотання третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сліпенчук Н. А. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Позивач не погоджується з доводами клопотання, оскільки вони стосуються первісного предмета позову, який був змінений 21.03.2025 року. Після зміни предметом спору стало визнання відсутності у фізичних осіб права скликати та проводити загальні збори кооперативу та зобов`язання кооперативу не виконувати рішення, прийняті такими особами. Вказані особи не є членами ОК ЖБК «Радислав», не мають відповідних повноважень, але фактично провели збори та подали документи на держреєстрацію змін до ЄДР. Позов не стосується оскарження рішень органу управління чи корпоративних прав позивача як члена кооперативу, а стосується порушення майнових прав шляхом використання особами, які не є членами кооперативу, нестатутного механізму впливу на юридичну особу. Зокрема, ОСОБА_3 подав до держреєстратора документи, які формально відповідають ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію…», однак містять недостовірні відомості. Позивач є асоційованим членом кооперативу, який не має повного обсягу корпоративних прав у розумінні ст. 167 ГК України та ст. 96-1 ЦК України. Відповідно, спір не є корпоративним, а пов`язаний з порушенням цивільних майнових прав, тому має розглядатися в порядку цивільного судочинства. Враховуючи наведене, позивач просить суд відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Позивач в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, вказує, що справа належить до юрисдикції цивільного судочинства, а клопотання про закриття провадження є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Звернув увагу суду на змінений ним предмет позову.

Представник відповідачів та третіх осіб ОСОБА_2 в підготовче судове засідання з`явилася, просила суд задоволити клопотання про закриття провадження з підстав, зазначених у ньому.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Клопотань до суду не скеровували.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 ГК України, відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо визнання відсутності у фізичних осіб права скликати та проводити загальні збори кооперативу та зобов`язання кооперативу не виконувати рішення, прийняті такими зборами, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У пункті 1 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: - справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Статтею 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала в постановах від 01 березня 2018 року у справі № 461/12052/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 210/2104/16-ц та інших, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, по-друге, спеціальний суб`єктний склад спору, у якому однією із сторін є, як правило, фізична особа.

Судом встановлено, що відповідно до заяви позивача про зміну предмету позову у цивільній справі № 450/1642/24 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав», яка надійшла на адресу суду 13.01.2025 року та яка була прийнята судом у підготовчому судовому засіданні 21.03.2025 року, відповідно вбачається, що ініціативною групою осіб колишніх членів кооперативу ЖБК «Радислав», які припинили свою участь у цьому кооперативі ще у 2017-2018 рр. у 2024 році організовано скликання та проведення загальних зборів членів кооперативу ЖБК «Радислав» 10 квітня 2024 року, рішеннями яких змінено статут кооперативу, його керівні органи, змінено склад членів кооперативу та прийнято інші істотні рішення з питань діяльності останнього.

В позовній заяві позивач на обґрунтування своїх доводів надав протокол №1-17 від 02.11.2017 року, згідно із яким рішенням загальних зборів членів ОК ЖБК «Радислав» задоволено заяву ОСОБА_3 про добровільний вихід з цього кооперативу, та протокол 2-18 від 18.12.2018 року , за яким ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , серед інших, було виключено із Кооперативу на підставі рішень загальних зборів від 18.12.2018 року як таких, що прострочили сплату членських внесків та приймали активну участь в перешкоджанні своїми діями досягненню мети ОСОБА_6 , зокрема як члени іншого кооперативу ОК ЖК «Родина» підтримали позов останнього про скасування державної реєстрації ОК ЖБК «Радислав» як юридичної особи в справі № 914/2243/18 тощо.

Право членства в кооперативі - це сукупність (система) правових норм (правил) стосовно реалізації конституційного права стати членом кооперативу, порядку й умов вступу до кооперативу та виходу з його складу, визначення й реалізації його правомочностей як поєднання членських прав та обов`язків, припинення членства й виходу з кооперативу. Зміст членських правовідносин становлять суб`єктивні права і юридичні обов`язки суб`єктів щодо утворення кооперативної організації або порядку вступу, прийняття в члени вже діючого кооперативу, участі в діяльності кооперативу, вихід (виключення) з нього. Суб`єктами членських правовідносин, з одного боку виступають особи, які створили кооперативну організацію (засновники), та особи, які стали членами вже діючої кооперативної організації, а з іншого - кооперативна організація як суб`єкт господарювання.

Згідно зі статтею 10 Закону «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Закон України «Про кооперацію» визначає два види членства в кооперативі: дійсне і асоційоване та не залежно від статусу такого членства передбачає сплату особою, яка вступає в члени кооперативу, вступного внеску та паю, не встановлює жодних винятків (обмежень) такого розподілу членства за типами кооперативу.

За положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами дійсного члена кооперативу є, зокрема, участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Законодавче визначення асоційованого членства в кооперативі міститься у статті 14 Закону України «Про кооперацію», за якого асоційований член кооперативу - це фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом лише дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з повними членами кооперативу право на одержання паю.

Асоційованим членом кооперативу може бути будь-яка юридична або фізична особа, яка є членом такого кооперативу та внесла пайовий внесок у порядку та розмірах, визначених статутом кооперативу, що дає переважне порівняно з дійсними членами кооперативу право на одержання паю при ліквідації кооперативу. Асоційовані члени кооперативу виступають насамперед його інвесторами, оскільки вони не зв`язані з кооперативом трудовою функцією, а беруть лише майнову (інвестиційну) участь у діяльності кооперативу.

Майнова складова правового статусу асоційованого члена наближає його до права участі в господарських товариствах, тоді як повне членство характеризується, насамперед, особистою трудовою участю членів у спільній виробничій діяльності кооперативу. Пайові внески у споживчих та обслуговуючих кооперативах мають інвестиційний, але водночас непідприємницький характер. Зокрема, через створення обслуговуючих кооперативів відбувається de facto інвестування у будівництво житла, отже, комплекс прав членів таких кооперативів також може бути представлений як корпоративним паєм нарівні з корпоративними паями (частками, акціями) учасників господарських товариств та виробничих кооперативів. У таких випадках, як правило, правовідносини між сторонами вичерпуються після повного внесення коштів на будівництво житла та передачі об`єкта нерухомості у власність замовнику. Асоційоване членство не передбачає рівного з іншими (повними членами) права участі в господарській діяльності кооперативу, що свідчить про фактичне відсторонення асоційованих членів від управління справами кооперативу. Водночас асоційоване членство надає переважне порівняно з іншими членами кооперативу право на одержання паю в разі його ліквідації.

Також асоційовані члени кооперативу не можуть обирати органи управління та бути у них обраними Відтак між асоційованими членами кооперативу та кооперативом можуть виникати лише майнові (у випадку участі у формуванні майнових фондів кооперативної організації; отримання кооперативних виплат і виплат на паї; отримання паю в разі виходу з кооперативу); господарські (у випадку участі у господарській діяльності кооперативної організації); трудові (якщо член кооперативної організації одночасно перебуває з цією організацією в трудових відносинах); та соціальні відносини (у випадку користування послугами кооперативу, внесення пропозицій, спрямованих на поліпшення її роботи).

При цьому корпоративних правовідносин у повному обсязі у розумінні статті 167 ГК України (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин між сторонами) та статті 96-1 ЦК України між асоційованим членом та кооперативом або його іншими членам не виникає.

Отже, системне тлумачення норм Закону України «Про кооперацію», ЦК та ГК України дає підстави для висновку, що асоційований член обслуговуючого кооперативу не наділений правомочностями, які б у повному обсязі відповідали ознакам поняття корпоративних прав, а спори між ним та кооперативом не є такими, що виникають із корпоративних відносин.

Клопотання представника третьої особи адвоката Сліпенчук Н. А. про закриття провадження у справі з мотивів неподвідомчості справи цивільному суду (відповідно до п. 1. ст. 255 ЦПК України), ґрунтувалось на первісному предметі позову.

Однак, суд вважає за необхідне констатувати те, що 21.03.2025 року була прийнята заява позивача про зміну предмета позову, у результаті чого, спір набув характеру, що належить до цивільної юрисдикції, а саме: визнання відсутності у фізичних осіб права скликати та проводити загальні збори кооперативу; зобов`язання кооперативу утриматися від виконання рішень, прийнятих такими зборами. Ці вимоги вже не стосуються безпосередньо корпоративного управління юридичною особою чи господарської діяльності, а тому клопотання про закриття провадження втратило актуальність, оскільки стосується іншого, вже неіснуючого предмета спору.

Згідно зі статтею 46 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі після зміни позовних вимог.

У той же час, суд роз`яснює, що клопотання про закриття провадження повинно відповідати актуальному предмету спору, що є на момент подання або розгляду; зміна предмета позову є процесуально допустимою у відповідності до приписів ч. ч. 1, 3 ст. 49 ЦПК України і фіксує новий предмет розгляду, що є обов`язковим орієнтиром для оцінки підсудності. Таким чином, представник третьої особи мав право заявити нове клопотання про закриття провадження, але лише після зміни предмета позову, а не наполягати на клопотанні, що стосувалося вже неактуальних позовних вимог, а тому такі доводи суд не приймає до уваги.

Беручи до уваги те, що предметом даного спору є визнання відсутності у фізичних осіб права скликати та проводити загальні збори кооперативу та зобов`язання кооперативу не виконувати рішення, прийняті такими зборами, беручи до уваги суть спірних правовідносин, що склалась між учасниками справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання адвоката Сліпенчук Н. А. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 189, 196, 197, 198, 200, 223, 255, 260, 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сліпенчук Н. А. від 04.10.2024 року про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст 255 ЦПК України у справі 450/1642/24 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» про визнання недійсними рішень загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу Житлово-будівельний кооператив «Радислав» відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.05.2025 року.

СуддяІ. І. Мельничук