Справа № 185/506/25
Провадження 2/185/2702/25
У Х В А Л А

20 червня 2025 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бабія С.О., за участю секретаря судового засідання Вакули В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 59 622 грн. 88 коп.

Позивач також просив витребувати з канцелярії Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 2/185/1845/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до мене про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач, АТ КБ «ПриватБанк», подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на дійсність кредитного договору від 24.04.2015 (№ SAMDNWFC2), виконання банком своїх зобов`язань, невиконання позивачем зобов`язань щодо погашення кредиту, а також на неможливість застосування ст. 1212 ЦК України через договірний характер правовідносин і суперечливу поведінку позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, висновки Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2024 у справі № 185/3981/23 мають преюдиціальне значення для цієї справи.

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2024 (провадження № 22-ц/803/9713/24), вказано, що «згідно виписки по рахункам відповідачки вбачається, що фактично нею за весь час користування кредитом з 24 квітня 2015 року по 01 березня 2023 року було витрачено коштів банку на загальну суму 157 120,63 грн. та повернуто 125 513,04 грн. В той же час банком було нараховано відсотки у розмірі 27 706, 48 грн., які неузгоджені сторонами.»

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких підстав, для з`ясування усіх обставин справи, повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, суд дійшов висновку про необхідність витребування з канцелярії Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 19, 42, 53, 81, 187, 260, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Витребувати з канцелярії Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 185/3981/23 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Бабій