КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року

справа № 357/14848/23

провадження № 22-з/824/681/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Желепи О.В.

при секретарі: Процко В.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Сумбуд»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»- Грінцова Івана Володимировича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року, ухвалене у складі судді Бондаренко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сумбуд», про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.11.2022 по справі №591/8868/21, про поновлення на роботі за період з 05.11.2022 по 12.09.2024 в розмірі 998 111,14 грн., з відповідним відрахуванням до Пенсійного фонду України та інших спеціальних фондів, а також до Державного бюджету України.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 246,14 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Сумбуд» в дохід держави судовий збір у розмірі 9981,11 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 квітня 2025 року представника Приватного акціонерного товариства «Сумбуд»- Грінцова Івана Володимировича залишено без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року залишено без змін

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 22 000,00 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

До Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 червня 2025 року вищезазначене клопотання було задоволено.

Здійснюючи подання такої заяви, представник скаржника (який є адвокатом та кваліфікація якого за наявності відповідного дійсного свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю презюмується) повинен був усвідомлювати наслідки та ризики, які може понести його клієнт, у випадку неможливості участі представника у відеоконференції.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29.11.2021 по справі № 910/8690/20.

Судом апеляційної інстанції було розглянуто справу за відсутності представника позивача, оскільки ОСОБА_2 з технічних причин не взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 попередній розрахунок витрат на правничу допомогу не подався, в судовому засіданні відповідне клопотання також не заявлялося. У поданому клопотанні про стягнення судових витрат не зазначено про існування підстав, які унеможливлювали подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат.

Оскільки заявник не подавав до суду апеляційної інстанції попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, не визначав попередню суму судових витрат, які він очікує понести, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відшкодуванні судових витрат, про які йдеться у згаданій заяві.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 червня 2025 року.

Суддя-доповідач

Судді