Справа № 463/2848/24
Провадження № 2-др/463/25/25
24 червня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,
з участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.
у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання представника відповідача Кравчука Петра Івановича про постановлення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» про спростування недостовірної інформації, -
рішенням суду від 09 червня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» про спростування недостовірної інформації.

Представник відповідача Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» Кравчук П.І., подав заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч.8 ст.141 КПК України. Так, у відзиві Відповідача було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат складає 100 000 гривень витрат на правову (правничу) допомогу. З метою захисту своїх прав Відповідач уклав із Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» Договір про надання правової допомоги від 30.04.2024 року. Відповідно до п. 1.2 Договору правовою допомогою в розумінні цього Договору є представництво у цивільній справі № 463/2848/24 на стадії розгляду справи судом першої інстанції. Відповідно до п. 3.1 Договору правова допомога, передбачена предметом цього Договору, оплачується Клієнтом Виконавцю фіксованим гонораром у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. У Акті виконаних робіт від 10.06.2025 року описано виконані зобов`язання Виконавця перед Клієнтом: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, визначених предметом Договору про надання правової допомоги; моніторинг рішень у Єдиному держаному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ; узгодження правової позиції з Клієнтом; збирання доказів; складання відзиву на позовну заяву; правовий аналіз поданих Позивачем документів; безпосередня присутність адвоката в підготовчих і судових засіданнях. Просить стягнути із Позивача на користь Відповідача 100 000 (сто тисяч) гривень витрат на професійну правову (правничу) допомогу. Заяву розглянути за відсутності Відповідача та його представника.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шнира О.Б. 23 червня 2025 року надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Зокрема зазначає, що сума заявлених відповідачем до відшкодування витрат в 100 000 грн. є неспівмірною із складністю самої справи з огляду на предмет та підстави позову, з огляду на те, що під час розгляду справи не було призначено судових експертиз, а висновок експертизи був наданий лише позивачем, також не досліджувалось великої кількості доказів. Про те, що має місце явне завищення судових витрат та їх неспівмірність, свідчать судові рішення в інших справах, в яких зафіксовано значно менші в декілька разів розміри гонорарів, які Адвокатське об`єднання «Мицик, Кравчук і Партнери» виставляло клієнтам (сторонам) за надання правової допомоги в судах. В наданому відповідачем Акті виконаних робіт від 10.06.2025р. вказано про виконання наступних зобов`язань: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, визначених предметом Договору про надання правової допомоги; 2) моніторинг рішень у Єдиному держаному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ; 3) узгодження правової позиції з Клієнтом; 4) збирання доказів; 5) складання відзиву на позовну заяву; 6) правовий аналіз поданих Позивачем та іншими особами документів; 7) безпосередня присутність адвоката в підготовчих і судових засіданнях. В даному випадку, моніторинг рішень у Єдиному держаному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ, не відповідають складності справи та визначення розміру витрат за виконання наведеної роботи не є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, оскільки адвокат має знати закони та практику їх застосування в силу вимог до такої професії та законодавчо встановленого обов`язку адвоката постійно підвищувати свою кваліфікацію. Враховуючи наведене просить зменшити витрати на правничу (правову) допомогу, заявлені відповідачем.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про дату час та місце судового засіданні повідомлені належним чином.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 09 червня 2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» про спростування недостовірної інформації.

Відповідно до вимог ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки представником відповідача у судових дебатах зроблено відповідну заяву про подання доказів витрат, які позивачі мають сплатити у зв`язку з розглядом справи адвокатам та таку заяву у строки подано суду, слід постановити по справі додаткове рішення.

Дослідивши матеріали заяви представника відповідача Кравчука П.І., суд прийшов до висновку, що таку слід задоволити частково з наступних мотивів.

Як вбачається із матеріалів справи, Ззметою захисту своїх прав Відповідач уклав із Адвокатським об`єднанням «Мицик, Кравчук і Партнери» Договір про надання правової допомоги від 30.04.2024 року. Відповідно до п. 1.2 Договору правовою допомогою в розумінні цього Договору є представництво у цивільній справі № 463/2848/24 на стадії розгляду справи судом першої інстанції. Відповідно до п. 3.1 Договору правова допомога, передбачена предметом цього Договору, оплачується Клієнтом Виконавцю фіксованим гонораром у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар адвоката може встановлюватися у формі фіксованого розміру.

Відповідно до Акту виконаних робіт від 10.06.2025 року описано виконані зобов`язання Виконавця перед Клієнтом: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, визначених предметом Договору про надання правової допомоги; моніторинг рішень у Єдиному держаному реєстрі судових рішень та вивчення правових позицій Верховного Суду у подібних категоріях справ; узгодження правової позиції з Клієнтом; збирання доказів; складання відзиву на позовну заяву; правовий аналіз поданих Позивачем документів; безпосередня присутність адвоката в підготовчих і судових засіданнях. Вартість правової допомоги становить 100 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень

Частина 4 ст.137 ЦПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідне до ч. 5 ст.137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових суд за наявності заперечення сторони або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 137 - 141 ЦПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

З урахуванням вище наведеного, беручи до уваги обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову та значенням справи для сторони, враховуючи клопотання про зменшення судових витрат, суд вважає, що розмір заявлених представником відповідачів витрат на правову (правничу) допомогу сукупно у сумі 100000 грн, не відповідає критерію розумності, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині, в зв`язку з чим заяву слід задоволити частково, стягнути з позивачів на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.137, 141, 142, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

постановити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» про спростування недостовірної інформації- додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «НТА-Незалежне телевізійне агентство» витрати на правничу допомогу в розмірі 50 000 грн(п`ятдесят тисяч гривень).

Додаткове рішення складено та підписано 24 червня 2025 року.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Жовнір