Провадження № 2/638/5561/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 червня 2025 року суддя шевченківського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., при прийнятті позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Балакірєва 17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

23.06.2025 представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати внесків за управління та утримання багатоквартирного будинку та прибудинкових територій у розмірі 17670,25 грн за період з лютого 2020 року по травень 2025 року.

Позовну заяву слід залишити без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документ, що підтверджує оплату судового збору.

Представник позивача у позовній заяві просить звільнити їх від сплати судового збору за подання позовної заяви, оскільки не здійснює прибуткової діяльності, обмежені фінансові ресурси, а тому сплата судового збору у повному обсязі є надмірним фінансовим тягарем.

Частинами 1,3 статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Умови за яких, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі або звільнити від його сплати, визначені ч.1,2 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

З даних норм вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 року №2 Справа «Креуз проти Польщі» зазначено, що "Право на суд" не є абсолютним, а може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети. Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, положення пункту 1 статті 6 Конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, позивачем не надано жодного документу, що підтверджує тяжкий матеріальний стан.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника заявника про відстрочення сплати судового збору, а позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позивачем подано позовну заяву через систему «Електронний суд», враховуючи викладене сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання позовної заяви становить 2422 грн 40 коп.

Крім того, згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, представник позивача надає інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об`єкта нерухомого майна.

Так, інформаційна довідка № 423330905 сформована 18.04.2025, проте представник позивача просить стягнути заборгованість з відповідача за період злютого 2020 року по травень 2025 року.

Таким чином, вищевказані недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження по справі та позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати судового збіру у розмірі 2422,40 грн та надання суду доказів сплати; надання актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Балакірєва 17» про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Балакірєва 17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, запропонувати позивачу протягом 10 днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В.Невеніцин