УХВАЛА

23 червня 2025 року

м. Київ

справа № 347/721/22

провадження № 61-6984ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шейко Вольгою Василівною,на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача щодо предмета спору - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсними та скасування державної реєстрації договорів дарування житлового будинку, земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила:

визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування житлового будинку, загальною площею 134,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки, площею 0,0662 га, кадастровий номер :01:001:0282, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування житлового будинку, загальною площею 134,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію договору дарування земельної ділянки, площею 0,0662 га, кадастровий номер :01:001:0282, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

визнати недійсним договір дарування спірного житлового будинку від 20 липня 2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

визнати недійсним договір дарування спірної земельної ділянки від 20 липня 2020 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

визнати недійсним договір дарування спірного житлового будинку від 19 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

визнати недійсним договір дарування спірної земельної ділянки від 19 березня 2021 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Справа неодноразово переглядалася судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2025 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Косівського районного суду від Івано-Франківської області

від 21 березня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування

від 20 липня 2020 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог

ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування від 19 березня 2021 року, скасування державної реєстрації договорів дарування від 20 липня 2020 року та скасування державної реєстрації договорів дарування від 19 березня 2021 року змінено, викладено їх мотивувальні частини в редакції цієї постанови.

Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 04 грудня 2024 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року, розподілу судових витрат скасовано, в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 травня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Косівського районного суду від 21 березня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування від 20 липня 2020 року задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку, загальною площею 134,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 липня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М. М. за реєстровим номером 1006.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0282, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 липня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Тонюк М. М. за реєстровим номером 1007.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0282, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

01 червня 2025 року через систему «Електронний суд» представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_9 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 травня 2025 року, повний текст якої складено 14 травня 2025 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга сформована в системі «Електронний суд», проте в порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано доказів надсилання до електронного кабінету третьої особи ОСОБА_7 або надсилання у паперовій формі листом з описом вкладення копій цієї скарги цьому учаснику справи.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Отже, заявнику необхідно надати докази надсилання касаційної скарги та доданих до неї матеріалів до електронного кабінету третьої особи ОСОБА_7 або надсилання листом з описом вкладення цьому учаснику справи копії касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шейко Вольгою Василівною, на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 травня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська