КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5117/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Державної аудиторської служби до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» про захист ділової репутації та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року, ухваленого під головуванням судді Вовка С.В.,-

встановив:

У серпні 2024 року Державна аудиторська служба звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на YouTube-каналі ( ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) опубліковано інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4».

ОСОБА_1 озвучила інформацію про те, що Голова Державної аудиторської служби України ОСОБА_3 вимагає від підприємства КБ «Луч» всю документацію на розробку зброї та її компонентів.

Позивач вважав, що вказана недостовірна інформація та безпідставні звинувачення створюють у суспільстві викривлене розуміння причинно-наслідкових зв`язків та має вплив на розвиток оборонно-промислового комплексу України.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року названий позов задоволено.

Визнанонедостовірною та такою, що порушує ділову репутацію Державної аудиторської служби України інформацію, яка містить фактичні твердження, поширену на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_8) за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) опубліковано інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» а саме: « ІНФОРМАЦІЯ_9».

Визнанонедостовірною та такою, що порушує ділову репутацію Державної аудиторської служби України інформацію, яка містить фактичні твердження, поширену за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на інтернет-сторінці ТОВ «Телеканал Прямий» у рубриці «ІНФОРМАЦІЯ_10», а саме: «ІНФОРМАЦІЯ_11.».

Зобов`язаноОСОБА_5 протягом п`яти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили спростувати публічно вказану недостовірну інформацію у той самий або подібний спосіб.

Стягнутоз ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» пропорційно на користь Держаудитслужби завдану моральну шкоду по 100грн 00 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Телеканал «Прямий» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник ТОВ «Телеканал «Прямий» підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник Державної аудиторської служби заперечила щодо вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_12) за посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_2) опубліковано інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4».

ОСОБА_1 озвучила інформацію про те, що Голова Державної аудиторської служби України ОСОБА_3 вимагає від підприємства КБ «Луч» абсолютно всю документацію на розробку зброї та її компонентів.

Інтерв`ю містить інформацію:

- ОСОБА_6 : «ІНФОРМАЦІЯ_14».

- ОСОБА_6 : «Ні ОСОБА_13 вона хоче отримати абсолютно всю документацію на розробку».

- ОСОБА_9 : «А і ще й на розробку».

- ОСОБА_6 : «Тобто графіки чертежі як воно працює там. Ну все от все технічні документації. Да передали інформацію і туди також. От в п`ятницю офіційно заявляю. Та документи були передані в нашій країні Службі безпеки України, вони були зареєстровані пєятницею. Я дуже чекаю коли вийде на брифінг Служба безпеки України і скаже, що вони в цьому контексті будуть робити з державною аудит службою, тому що у мене наприклад варіанту окрім того що це фсбшна операція іншого варіанту в мене немає. Я не знаю навіщо Держаудитслужбі потрібні графіки чертежі.

І взагалі розробку по наведенню ракети. Ну якщо ти знаєш може скажеш. Не знаю».

- ОСОБА_9 : «В мене немає припущень. Ти знаєш я той самий випадок коли я почекаю що скаже Служба безпеки України, якщо вона щось скаже, але ж. Ще раз хочу нагадати якщо зірочки загораються то комусь це потрібно треба дізнатися хто дав наказ пані ОСОБА_4 це зробити, це перше. Друге, навіщо їй отримувати документацію, яка може відтворити ці прилади в іншому місці, чи розуміє вона, що інтелектуальна власність якщо навіть на 5 деякі права передаються третім особам, то відповідальність за збереження таємниці збереження інформації на тих особах які отримали, якщо вони віддають, а це десь впливає ну це не тільки фінансове переслідування особливо якщо це може зашкодити інтересам наприклад не тільки України, а ще й сполученим штатам Америки. Дуже цікава історія, дуже, ніхто не знає чим закінчиться але...».

- ОСОБА_6: «Спостерігаємо».

- ОСОБА_9 : «Але спостерігаємо».

Крім того, за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на інтернет-сторінці ТОВ «Телеканал Прямий» (далі Відповідач 2, ТОВ «Телеканал «Прямий») у рубриці «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Зокрема, у вказаній статті зазначено:

«Серія третя «Що в нас нового у пані ОСОБА_4 ?».

Наші союзники передали одному з державних підприємств оборонного комплексу розробку однієї маленької, але дуже важливої штукенції, Розробку з правом її виготовляти. Оборонно-промисловий комплекс поочас цю штукенцію виробляти...

І тут...

На сцену знову виходить пані ОСОБА_4 і вимагає надати їй що???

Невже баланси? Розрахунок собівартості? Сплачені податки?

Ні.

Вона вимагає креслення от тієї самої маленької штукенції.

Матеріали цієї справи передані спеціально навченим людям.

Але в мене єдине питання, на кого працює пані ОСОБА_4 з її висновками, що прибуток = збиток, ї з запитами на креслення, які належать уряду США.».

Відповідно до висновку експертів № 6553/24-36 від 15 липня 2024 року за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, в інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_10 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », поширеному на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_15) за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а саме: у висловлюваннях ОСОБА_11 (з 31 хв. 15 с. по 34 хв. 31 с.), - міститься інформація негативного характеру щодо Державної аудиторської служби України та Голови Державної аудиторської служби України ОСОБА_12 .

Така негативна інформація щодо Державної аудиторської служби України у висловлюваннях ОСОБА_11 викладена у формі фактичних тверджень, а не оціночного судження.

Інформація про те, що Голова Державної аудиторської служби України ОСОБА_3 вимагає від підприємства оборонно-промислового комплексу секретні креслення американського озброєння, яка міститься у висловлюваннях ОСОБА_11 , зафіксованих у статті під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_6 » розміщеної за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 / - є інформацією негативного характеру щодо діяльності Державної аудиторської служби України (голови Державної аудиторської служби України ОСОБА_12 )».

Вказана негативна інформація щодо Державної аудиторської служби України у висловлюваннях ОСОБА_11 викладена у формі фактичних тверджень, а не оціночного судження.

Обґрунтовуючи позов, Державна аудиторська служба України зазначила, що інформація, яка міститься в інтерв`ю ОСОБА_11 не відповідає дійсності та в негативному контексті відображає стан речей; порушує ділову репутацію позивача; дискредитує Державну аудиторську службу України перед міжнародними партнерами. Вказана інформація має бути спростована відповідачами у встановленому порядку.

Так, у ст. 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 46, ЄСПЛ, 08 липня 1986 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 травня 2023 року у справа № 536/911/21 (провадження № 61-4812св23) зазначено, що:

«У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 753/13197/18 (провадження № 61-7891св21) зазначено, що: «недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Негативною потрібно вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Частиною другою вказаної статті Закону визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростування, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року у справі № 200/20351/18 (провадження № 61-21258св19) вказано, що: «вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.»

Так, при зверненні до суду з позовом Державна аудиторська служба України просила визнати недостовірною інформацію, опубліковану та поширену на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_12) за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4».

До матеріалів справи долучено висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6553/24-36 від 15 липня 2024 року за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи. Вказаним висновком підтверджено, що поширена негативна інформація щодо Державної аудиторської служби України у висловлюваннях ОСОБА_11 викладена у формі фактичних тверджень, а не оціночного судження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, щооспорювана інформація відносно позивача у інтерв`ю на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_12) за посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_2) не є оціночними судженнями, оскільки не відображають власні думки ОСОБА_1 засновані на баченні певних політичних подій, не є оцінкою отриманої інформації та власними висновками щодо цієї інформації.

Інформація, яка висловлена у інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» може бути спростована чи підтверджена, а тому не може бути оціночними судженнями.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що Державною аудиторською службою доведено, що інформація відносно позивача у інтерв`ю на ІНФОРМАЦІЯ_1 за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_16) є твердженням про факти, а не оціночним судженням, а також, що оспорювана інформація порушувала особисті права позивача та завдала шкоди його особистим благам, призвела до негативних наслідків внаслідок її поширення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи визнання поширеної інформації недостовірною, порушення особистих немайнових прав Державної аудиторської служби та порушення ділової репутації позивача, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачів завданої моральної шкоди.

Розв`язуючи спір, суд першої інстанції звернув увагу на вищевикладене та дійшов до правильного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог Державної аудиторської служби.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана інформація є вираженням суб`єктивної думки респондента, колегія суддів оцінює критично, оскільки висловлена у інтерв`ю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» інформація може бути спростована чи підтверджена, а тому не може бути оціночними судженнями чи суб`єктивною думкою. Вказане посилання також спростовується долученим до матеріалів справи висновком експертів № 6553/24-36 від 15 липня 2024 року за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана інформація не є оціночними судженнями, оскільки її правдивість можна перевірити на предмет дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди, колегія суддів відхиляє, оскільки дії відповідачів щодо поширення недостовірної інформації на YouTube-каналі (ІНФОРМАЦІЯ_12) за посиланням (ІНФОРМАЦІЯ_2) перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із порушенням ділової репутації позивача та завданням моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 04 листопада 2024 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.В. Желепа

С.Г. Музичко