Справа № 482/146/25
Номер провадження 2/482/529/2025
27 червня 2025 року місто Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судового засідання Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позову вказав, що він та відповідачка ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.07.2014 року по 20.08.2015 року. Від даних відносин у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначає, що дитина з червня 2021 року проживає разом із позивачем. Відповідачка з того часу життям сина не цікавиться та абсолютно не приймає участі у його утриманні і вихованні, та є такою, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Тому посилаючись на викладене позивач просив суд про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.
Позивач у судове засідання не з`явився, надавши при цьому заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності на підставі наявних матеріалів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідачка, будучи належним чином, у відповідності до п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повідомленою про дату, час і місце судових засідань, будь-яких заяв чи клопотань не подавала, правом надання відзиву не скористалася.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Представниця третьої особи органу опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області до суду не з`явилася та надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги позивача підтримує. Крім того службою у справах дітей надано суду висновок щодо предмету спору.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, на підставі ухвали суду, справу розглянуто в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідачка належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, позивач проти такого вирішення справи заперечень не надав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 08.07.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20.08.2015 року по справі № 482/1426/15-ц було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ).
14.03.2020 року ОСОБА_6 повторно зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 , та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », про що свідчить актовий запис про шлюб №18 від 14.03.2020 року, складений Новоодеським ВДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного МУ МЮ (м. Одеса).
Рішенням виконавчого комітету Новоодеської міської ради Миколаївської області №19 від 08.02.2022 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біля батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту обстеження умов проживання № 98, складеного 13.09.2023 року, за вказаною адресою проживають ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (батько), ОСОБА_9 (бабуся) та ОСОБА_10 (дідусь).

Відповідно до довідки Новоодеського ліцею №2 від 06.09.2023 року ОСОБА_4 навчається у Новоодеському ліцеї №2 з 2023 року. За час навчання ОСОБА_11 , його матір зв`язків із навчальним закладом не підтримувала, не відвідувала батьківські збори, не цікавилася навчальними досягненнями сина. Вихованням сина займається батько ОСОБА_1 .

Відповідно до характеристики, виданої 16.02.2024 року Новоодеським ліцеєм №2, ОСОБА_4 навчається в міру своїх можливостей, виявляє середній рівень знань, навчальні заняття без поважних причин не пропускає, не запізнюється. Хлопець спокійний, врівноважений, має дружні відносини з однолітками, з повагою відноситься до старших, добросовісно відноситься до виконання доручених справ. Вихованням сина займається батько ОСОБА_1 , який приділяє йому належну увагу.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25.06.2024 року по справі № 482/453/24 відібрано малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення відповідачки батьківських прав, попереджено її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Передано малолітнього ОСОБА_4 батьку ОСОБА_1 .

Згідно з Висновком оцінки потреб сім`ї від 16.01.2025 року, соціальна картка № НОМЕР_2 , матір ОСОБА_4 - ОСОБА_2 участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, веде аморальний спосіб життя.

Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, проведених Новоодеським відділом ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на червень 2024 року становила 25 338,25 грн. та станом на квітень 2025 року становила 6 953,97 грн.

Відповідно до висновку служби у справах дітей, затвердженого рішенням Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області №410 від 14.05.2025 року продоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ї малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що після розлучення, до 2021 року, хлопчик проживав разом з матір`ю ОСОБА_12 , мешкали в найманих будинках, постійного місця проживання не було. Наказом служби у справах дітей Новоодеської міської ради від 27.09.2022 року №25 ОСОБА_13 взята на облік, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах та постійно перебуває під контролем соціальних служб.08.02.2022 року виконкомом Новоодеської міської ради постановлено рішення про визначення місця проживання дитини із батьком, по причині того, що мати не мала постійного місця проживання, дитина часто залишалася одна в дома без догляду, не відвідувала навчальний заклад. Рішенням Новоодеського районного суду від 25.06.2024 року малолітнього ОСОБА_11 відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав та попереджено її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Відповідно до інформації з навчального закладу матір ОСОБА_13 життям дитини не цікавиться, участі у вихованні сина не приймає, з адміністрацією закладу не спілкується.

ОСОБА_1 самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина.

Згідно акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 , встановлено, що будинок умебльований, є необхідні речі побуту та вжитку, для дитини відведено окрему кімнату, де створено відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку. Умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля.

Хлопчик в індивідуальній розмові із спеціалістом служби у справах дітей висловив бажання щодо свого проживання з татом.

ОСОБА_13 на неодноразові запрошення до служби у справах дітей не з`явилася, нехтує порадами та консультаціями служби.

Виходячи з інтересів малолітньої дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо, без будь-яких поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя свого сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, в наслідок чого останній був позбавлений материнської уваги і піклування, порушено його права на належне батьківське виховання, спілкування, життя і розвиток в сім`ї, внаслідок чого відповідачкою завдано шкоди правам та інтересам дитини, які захищаються Декларацією прав дитини, Конвенцією про права та чинним законодавством України, зокрема ст.ст. 150, 152-153, 155 Сімейного кодексу України.

Зважаючи на вищевикладене, виражаючи турботу про долю дитини, керуючись п. 2. ч. 1. ст. 164 Сімейного кодексу України, суд вважає за доцільне задовільнити позов.

У відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки позивачем не заявлялися позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей і в матеріалах справи наявна копія судового наказу від 05.01.2024 року у справі №482/2693/23 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів, який пред`явлено до ДВС для примусового виконання, судом питання про стягнення аліментів не розглядається та їх розмір не визначається.

За таких обставин, керуючись ст. 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , батьківських прав щодо її сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , - 1211 грн. 20 коп. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя В.М. Кічула