Рішення

Іменем України

Справа № 712/8652/25

Провадження 2-о/712/207/25

30 червня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.,

при секретарі Безруковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

5 червня 2025 року адвокат Дуднік Ірина Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 скерувала до суду заяву про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 від онкологічного захворювання в м. Севастополь, що є тимчасово окупованою територією України. Оскільки брат Заявника помер на окупованій території, його смерть зафіксована органами, утвореними не у відповідності до законів України. З метою організації поховання належним чином Заявник звернувся до родичів та знайомих, які проживають на окупованій території і, в свою чергу, надали Заявнику копії підтверджуючого документу, зокрема свідоцтва про смерть, виданого органами окупаційної влади.

З метою встановлення факту смерті брата в судовому порядку під час збору доказів (адже Заявник не має жодного документа, що б посвідчував особу брата) було з`ясовано, що прізвище брата в актовому записі про народження « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 08.06.2012 року « ОСОБА_4 » (копія витягу з ДРАЦС та Свідоцтва надається), а отже відрізняються та не дають встановити точно спорідненість. Крім того, слід зазначити, що встановлення факту смерті передбачає точність даних померлої особи, адже результатом будь-якої помилки у такому випадку буде встановлення смерті неіснуючої людини. А процедура спадкування за законом, передбачає встановлення родинних відносин зі спадкодавцем.

З метою отримання точної інформації Позивач звернувся до Пенсійного фонду України, Державної міграційної служби та Державної податкової служби. Державна податкова служба України не надала інформації, посилаючись на її конфіденційність. Державною міграційною службою було повідомлено, що на централізованому зберіганні в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області знаходиться паперова картотека заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 та заяв про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року та надано інформацію про те, що заяви про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 та заяви про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено. Пенсійним фондом України надано інформацію про те, що саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в м. Севастополі як отримувач пенсії за нормами Закону № 2262.

Зважаючи на розбіжність у прізвищах, Заявник був вимушений звертатись до суду для встановлення факту родинних відносин із померлим братом. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2025 року по цивільній справі № 711/821/25 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин із померлим братом ОСОБА_2 .

Заявник особисто, через окупацію населеного пункту, прийняти безпосередню участь у похованні не мав змоги. Однак наразі зібрав всі наявні докази для того, аби смерть його брата була належним чином зафіксована відповідно до чинного законодавства України.

Заявник вимушений звернутись до суду з цією заявою про встановлення факту смерті, адже не може отримати свідоцтво про смерть, оскільки не може подати до відповідних органів реєстрації цивільного стану документи, визначені ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Попередньо до органів РАЦС для реєстрації смерті не звертався, оскільки усталена судова практика не передбачає такого обов`язку, а також неможливість реєстрації є очевидною в силу закону. Звернення до суду необхідно для реєстрації факту смерті брата Заявника та отримання свідоцтва про смерть, а також для подальших дій щодо спадкування, вирішення інших, пов`язаних із цим питань, зокрема припинення виплати пенсії.

Просить суд встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце народження Дробишеве, Краснолиманський район, Донецька область, Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: місто Севастополь, Україна.

25 червня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження.

В судове засідання представник заявника адвокат Дуднік І.О. не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі заявника та представника, просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво видане органами, утвореними не у відповідності до законів України у зв`язку з тимчасовоюю окупацією м.Севастополь, Україна.

Відповідно до акту про смерть від 23.10.2024 року, складеного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 04 лютого 2022 року їм повідомили по телефону про смерть ОСОБА_2 після тяжкої хвороби.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2025 року по цивільній справі № 711/821/25 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин із братом ОСОБА_2 .

Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Як передбачено у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Вимогами п.8 ч. 1 ст.315 ЦК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно з Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі-Правила), підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Статтею 318 ЦПК України також передбачено, що у заяві про встановлення факту смерті повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені заявником обставини (наприклад, письмові свідчення очевидців, фототаблицю з місця поховання, медичні документи про смерть тощо); довідка про неможливість відновлення втрачених документів (наприклад, письмова відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону №2398-VI, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Відповідно до постанови від 22 серпня 2007 КМУ № 1064 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян у разі державної реєстрації смерті відомостей: прізвище, ім`я та по батькові, стать, громадянство, дата смерті, у якому віці померла особа, місце смерті та її причина, дата і місце народження (для дітей віком до одного року - кількість місяців і днів), реєстраційний номер облікової картки платника податків, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце проживання, документ, що підтверджує факт смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що звернулася за державною реєстрацією смерті, серія і номер, яким органом видано паспорт або паспортний документ, дата його видачі; серія і номер свідоцтва про смерть; дата і номер актового запису в книзі державної реєстрації смертей; найменування органу державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснив державну реєстрацію смерті; прізвище, ім`я та по батькові особи, що здійснила державну реєстрацію, та її посада, дата і номер внесення відомостей до Реєстру.

Зокрема згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Суд доходить висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка підтверджують факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи відсутність виданого в установленому законодавством України документу про смерть ОСОБА_2 , єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Встановлення факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для державної реєстрації смерті та реалізації спадкових прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території, визначеній Верховної Радою України.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 місце народження Дробишеве, Краснолиманський район, Донецька область, Україна, РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: місто Севастополь, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ

Повний текст рішення виготовлений 30 червня 2025 року.