Справа № 203/727/25
Провадження № 2/0203/954/2025
02.06.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Кринюк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Збагачувальна фабрика «Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги,-
Рішенням Вищої ради правосуддя від 29.08.2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Селидівського міського суду Донецької області шляхом їх передачі до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з 02.09.2024 року.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (після зміни найменування Центральний районний суд міста Дніпра) від 05.02.2025 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 14.04.2025 року позов було залишено без руху на підставі ч.11 ст.187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 25.04.2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, було продовжено розгляд справи по суті.

В призначене судове засідання позивач та його представник не з`явились. В позовній заяві просили розглядати справу без їх участі, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідача явку свого представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін в заочному порядку, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір в зв`язку із виходом на пенсію.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 ст.94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Частиною першою ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами.

Пунктами 3.1 та 3.2 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року (реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики України №71 від 07.08.2001 року) з доповненнями та змінами, передбачено наступне.

Угода поширюється на працівників, що працюють на умовах найму на підприємствах, в об`єднаннях, компаніях, товариствах, організаціях і установах вугільної промисловості (видобувних, перероблювальних, шахтовуглебудівельних, вугільного машинобудування, ДВГРС, реструктуризації підприємств галузі, вуглегеології, галузевої науки, інших підприємствах виробничої та соціальної інфраструктури галузі), що належать до сфери управління Міненерговугілля України та перелічених вище підприємствах інших власників, у тому числі і тих, що знаходяться у процедурі банкрутства згідно з Законом України «Про встановлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», 4 незалежно від форм власності та господарювання (далі Підприємство), на виборних та найманих працівників Профспілок, на учнів, що навчаються в галузевій системі підготовки і перепідготовки кадрів, а також на непрацюючих членів профспілок інвалідів і пенсіонерів галузі, безробітних, звільнених з підприємств галузі. Власники Підприємств за участю Профспілок будуть сприяти входженню до Всеукраїнського галузевого об`єднання організацій роботодавців вугільної промисловості усіх підприємств галузі.

Положення Угоди є обов`язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів і індивідуальних трудових договорів для всіх Підприємств, що перебувають у сфері дії Сторін, незалежно від форм власності та господарювання, (у тому числі тих, що здійснюють свою діяльність на умовах договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства), а також під час розгляду трудових спорів.

Згідно п.12.15 Галузевої угоди, працівнику, що має право на пенсію за віком чи по інвалідності (незалежно від віку), при першому звільненні з Підприємства (структурного підрозділу, відособленого підрозділу, філіалу, товариства і др.) (незалежно від причин звільнення крім звільнення за порушення законодавства, трудової дисципліни та правил техніки безпеки) сплачується одноразова допомога, розмір якої залежить від стажу роботи в галузі (у тому числі на Підприємствах колишнього СРСР) і середнього заробітку, але не менше: при стажі роботи в галузі понад (років) для жінок для чоловіків - 7,5 - 10 - одного середньомісячного заробітку; - 12,5 - 15 - двох середньомісячних заробітків; - 17,5 - 20 - трьох середньомісячних заробітків. Обчислення середньої заробітної плати для виплати цієї одноразової допомоги здійснювати за аналогією до відповідного обчислення за постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 (далі - Порядок).

Пунктом 8 Розділу ІІ Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що в період з 24.01.2013 року по 15.07.2024 року позивач перебував у трудових відносинах із ПрАТ «Збагачувальна фабрика Україна».

15.07.2024 року був звільнений з займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, в зв`язку із виходом на пенсію за віком, з виплатою одноразової допомоги по виходу на пенсію.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, за останні два повних місці роботи позивача у ПрАТ «Збагачувальна фабрика Україна» в травні, червні 2024 року склала 30182 грн. 30 коп. (17581,01 грн. у травні та 12601,29 грн. у червні).

Кількість робочих днів у травні, червні 2024 року складає 45 днів, відповідно середньомісячне число робочих днів становить 22,5 дні. Середньоденна заробітна плата становить 670,72 грн. (30182,30 : 45), а середньомісячна 15091 грн. 20 коп. (670,72 х 22,5).

Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем, із нарахованої в період з 01.06.2024 року по 15.07.2024 року заробітної плати в сумі 34936 грн. 95 коп. (після утримання обов`язкових платежів та зборів), позивачем було отримано заробітну плату лише в сумі 22291 грн. 58 коп., що підтверджується з долученої до позову виписки по рахунку. Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить 12645 грн. 37 коп.

Також позивачем просив стягнути з відповідача вихідну допомогу на підставі п.12.15 Галузевої угоди в розмірі тримісячного заробітку в сумі 45273 грн. 60 коп.

Поряд з цим, суд враховує, що вказаним пунктом передбачено виплату при звільненні працівнику (чоловіку) при стажі роботи понад 10 років - одного середньомісячного заробітку; при стажі роботи понад 15 років - двох середньомісячних заробітків; при стажу роботи понад 20 років - трьох середньомісячних заробітків.

З наданої трудової книжки підтверджується стаж роботи позивача у відповідача в період з 24.01.2013 року по 15.07.2024 року, що дає йому право на отримання вихідної допомоги в розмірі одного середньомісячного заробітку.

Про наявність стажу роботи на підприємствах вугільної промисловості в інші періоди, трудова книжка та інші документи, що долучені до позову, інформації не містять.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період з 01.06.2024 року по 15.07.2024 року в сумі 12645 грн. 37 коп., а також вихідної допомоги в сумі 15091 грн. 20 коп., а всього 27736 грн. 57 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Оскільки позивача в силу п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за заявлену та задоволену вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі, а також подачу позову в електронній формі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп.

За частково задоволену вимогу про стягнення вихідної допомоги (33,33% від заявленої ціни позову в цій частині), з відповідача на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір в сумі 322 грн. 95 коп.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.430 ЦПК України, враховуючи період виникнення та розмір заборгованості, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення всієї суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 12645 грн. 37 коп.

Керуючись ст.ст.38,47,94,116 КЗпП України, ст.ст.,21,27 Закону України «Про оплату праці», ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст.ст.2-5,10-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Збагачувальна фабрика «Україна» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Збагачувальна фабрика «Україна» (85323, Донецька область, Покровський район, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.20-Б, офіс 35-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в сумі 27736 грн. 57 коп., з яких: заборгованість по заробітній платі за період з 01 червня 2024 року по 15 липня 2024 року в сумі 12645 грн. 37 коп., вихідна допомога в сумі 15091 грн. 20 коп.; а також стягнути судовий збір в сумі 322 грн. 95 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Збагачувальна фабрика «Україна» (85323, Донецька область, Покровський район, м.Мирноград, вул.Соборна, буд.20-Б, офіс 35-А, ) на користь держави судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення всієї суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 12645 грн. 37 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 06 червня 2025 року.

Суддя С.Ю.Казак