_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4251/25
УХВАЛА

26.06.2025 суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (м. Одеса, ЖК «Альтаїр 2») про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Заходами електронного зв`язку на електронну пошту Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Згідно автоматизованого розподілу справу було передано на розгляд судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В..

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як вбачається з наявних матеріалів, позивачка звернулась до суду з позовною заявою направивши її на електронну пошту суду.

Суд, отримавши процесуальні документи в електронній формі, має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22, провадження № 61-6415св22.

Електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису відправника.

Відносини, які виникають у разі застосування ЕЦП та електронного документообігу, врегульовані Законом України ««Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

Електронне звернення було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1 - 2 ст. 6 зазначеного Закону).

Положення зазначених законодавчих актів надають ЕЦП статус аналогу власноручного підпису, створюють правову основу для застосування ЕЦП і здійснення юридично значущих дій шляхом електронного документообігу. Тобто, електронний підпис: - засвідчує, що підписаний документ надходить від особи, яка його підписала; - є гарантією того, що підписаний документ не зазнав корегування з боку третіх осіб; - позбавляє особу, яка підписала документ, можливості відмовитися від зобов`язань, викладених у цьому документі.

Відповідно ч. 8 ст. 14 ЦПК України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Судом встановлено, що заяву не підписано, оскільки документ надійшов на офіційну електронну пошту суду, засвідчення ЕЦП до суду не надано, за наслідком чого суд позбавлений можливості перевірити особу відправника.

Графічне зображення підпису, у поданій заяві про забезпечення позову, не слугує належним підтвердженням для встановлення особи, яка подала заяву.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 28 лютого 2019 року у справі №200/12772/18, повертаючи касаційну скаргу з підстави її не підписання, вказала у якому випадку подана в електронній формі скарга вважається належним чином підписана, а саме, з обов`язковим скріпленням електронним цифровим підписом.

Таким чином, надіслане електронною поштою на офіційну електронну адресу суду звернення має статус інформаційного, оскільки, не зазначені докази щодо проведення відповідної реєстрації заявника в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 175-177,185, 260,353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - повернути позивачці.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.