23.06.2025 Єдиний унікальний номер 205/9987/20
Єдиний унікальний номер № 205/9987/20
Провадження № 2п/205/53/25
УХВАЛА

23 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Новокадацького районного суду міста Дніпра Басова Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду , перегляд заочного рішення суду ,

. ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року позовні вимоги АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

23 червня 2025 року до Новокадацького районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, перегляд вказаного заочного рішення. Заява мотивована тим, що відповідач не була належним чином повідомлена про розгляд справи. оскаржене рішення нею не отримувалось. Вважає, що суд ухвалив рішення на підставі неналежних доказів, недоведених обставин,,що мало наслідком ухвалення необґрунтованого рішення.

Суд ,оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона належним чином не була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи , що позбавило її можливості реалізувати належній їй процесуальні права , є безпідставними , так як на а.с. 75 є довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з закінченням терміну зберігання», , що вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Отже , наведені доводи заяви є безпідставними.

Заяв чи клопотань про ознайомлення з матеріалами справи до подання заяви про перегляд заочного рішення відповідач не подавала та з матеріалами справи не ознайомлювалась.

Із відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що копія заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року у справі № 205/9987/20/2/205/1193/21 надіслана судом до реєстру 06.04.2021року.

Враховуючи встановлені у справі обставини, що свідчать про отримання відповідачем судової кореспонденції,суд критично оцінює викладені у заяві пояснення щодо необізнаності відповідача про наявність у провадженні суду даної справи та ухвалення заочного рішення.

Так,суд в порядку, передбаченому ЦПК України, повідомив відповідача про відкриття провадження у справі, надіслав копію позовної заяви з додатками, за адресою місцезнаходження відповідача ,а також надіслав копію заочного рішення.

Крім того, інформація щодо судового розгляду справи є загальнодоступною, оскільки розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України», а судове рішення опубліковане у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відтак, під час розгляду справи суд дотримався процедури повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі, роз`яснив процесуальні права сторони судового розгляду відповідно до вимог ЦПК України, тобто вчинив всі необхідні процесуальні дії задля надання можливості відповідачу організувати ефективну участь у розгляді цивільної справи.

Як передбачено ст.228 ЦПК України у редакції,чинний на час ухвалення заочного рішення,заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як встановлено з матеріалів справи, ,заява про перегляд заочного рішення подана 23.06.2025 року.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас, процесуальний строк- це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти росії», «Желтя проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6 «Процесуальні строки» розділу І «Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.

Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Наведене вище узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20.

З часу отримання відповідачем ОСОБА_1 судової кореспонденції про прийняття справи до розгляду та копії заочного рішення ,розміщення заочного рішення у відповідному реєстрі із загальним доступом ,минуло більше, як 4 роки.

ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України» визначав, як обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи.

Відповідач, будучи обізнаною про наявність цієї судової справи, більше як 4 роки не цікавилася її рухом, а подаючи заяву про перегляд заочного рішення не навела власних аргументів обґрунтованих підстав неможливості подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тривалого періоду часу, наведені у заяві твердження щодо неотримання ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи , крім того відідповідач правом надання заперечень проти позову або клопотань процесуального змісту також не скористалася.

Відтак,судом не встановлені обставини, які об`єктивно перешкоджали відповідачу передбачені законодавством строки подати заяву про перегляд заочного рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, передбачені законом підстави для скасування заочного рішення судом,що його ухвалив,відсутні,а тому заява підлягає залишенню без задоволення, що не перешкоджає відповідачу оскаржити це рішення у загальному порядку.

Керуючись ст.228,126-127, 353 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2021 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала в частині відмови у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути оскаржена окремо від судового рішення до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з наступного дня після її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи,кому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В.Басова

.