Провадження № 2/337/1653/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов, який ТОВ «Він Фінанс» мотивує тим, що 22.10.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання фінансового кредиту №373747. Відповідно до індивідуальної частини договору №373747 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу позику в сумі 7000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача безготівковим шляхом. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 16880,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами. В подальшому укладено додаткову угоду № 12 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №13 від 18.02.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 373747 від 22.10.2018, перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 373747 від 22.10.2018 у загальному розмірі 22091,65 грн., яка складається з: суми заборгованості 16880,00 грн., суми інфляційних втрат - 3691,06 грн., суми 3% річних - 1520,59 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 03.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув по невідомим причинам, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, зокрема через оголошення про виклик на веб-сайті судової влади України. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Будь-яких заяв, клопотань від останнього не надходило.

Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.

Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції на час укладання кредитного договору) якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Крім того, згідно п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.1077 УК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Судом встановлено, що 22.10.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №373747.

Відповідно до індивідуальної частини договору №373747 від 22.10.2018 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу ОСОБА_1 позику в сумі 4000,00 грн., шляхом перерахування товариством грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Сторонами погоджено фіксована процентна ставка за користування кредитом: 0,9% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (328,50% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.4 цього договору. Сукупна вартість кредиту складає 127,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 5080,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування кредитом 27,00% від суми кредиту (у процентному виразі) або 1080,00 грн. (у грошовому виразі). Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 30 днів.

Договір про надання фінансового кредиту № 373747 від 22.10.2018 укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем електронно-цифровим підписом.

12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. Відповідно до п.2.2 договір факторингу № 1 від 12.04.2018 року окрім іншого зазначено: у випадку укладення сторонами більш ніж одного реєстру прав вимоги кожен наступний реєстр прав вимоги є самостійним додатком та не замінює попередній.

18.02.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 12, та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги №13 від 18.02.2019 про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту №373747 від 22.10.2018, перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Наказом № 55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 16880,00 грн., яка складається з: суми заборгованості за тілом кредиту 4000,00 грн., суми заборгованості за процентами - 2160,00 грн., пені в сумі - 10320,00 грн., штрафу в сумі 400,00 грн.

Крім того, на вказану суму заборгованості за період прострочення з 23.02.2019 по 23.02.2022 позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 3691,06 грн. та три проценти річних в розмірі 1520,59 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором №373747 від 22.10.2018 позивач ТОВ «Він Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення вказаної суми заборгованості.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що 22.10.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , вільно, на власний розсуд було укладено договір про надання фінансового кредиту №373747, який був підписаний відповідачем електронно-цифровим підписом.

При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між вказаними особами договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договорами.

Водночас, як встановлено судом, відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредиту в обумовлений сторонами строк та сплати процентів за користування ними, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

При цьому суд враховує, що відбулась заміна кредитора - до позивача ТОВ «Він Фінанс» (до перейменування ТОВ «Довіра та Гарантія») перейшли права ТОВ «Авентус Україна» і він має право вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним договором.

Розмір заборгованості за вказаним договором в частині заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пені та штрафу підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості, який узгоджується з умовами договору, відповідачем не спростований.

При цьому позивачем також було заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на суму боргу за період з 23.02.2019 по 23.02.2022, які обґрунтовані приписами ч. 2 ст.625 ЦК України, згідно яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що він складеним відповідно до вимог чинного законодавства, не спростований відповідачем.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, в межах цієї справи позивач ТОВ «Він Фінанс» отримало правову допомогу Адвокатського бюро «Анастасії Міньковської» на загальну суму 5000,00 грн., що підтверджуються доданими до позовної заяви копією Договору про надання правової допомоги №33 від 22.03.2024, актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025, детальним описом робіт (наданих послуг), додатковою угодою до договору № 33 про надання правничої допомоги від 22.03.2024, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Також суд враховує, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг та розумності їх розміру, відсутності заперечень відповідача щодо співмірності витрат позивача на правову допомогу, у зв`язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 373747 від 22.10.2018 в загальному розмірі 16880,00грн., інфляційні втрати в розмірі 3691,06 грн., 3% річних в розмірі 1520,59 грн., а всього 22091 (двадцять дві тисячі дев`яносто одна) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору в розмір 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., а всього 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформація про сторін:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Сидорова