Справа №521/3355/25
Провадження №2/521/3245/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М.В.,
при секретарі Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
У березні 2025 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача грошові кошти за договором позики у розмірі 100 000 доларів США.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 квітня 2021 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США. Договір позики було укладено у письмовій формі, про що відповідачкою була видана розписка від 10.04.2021 року, яка була написана власноруч, що була передана позивачу. Відповідно до Договору позики від 10.11.2021 року позичальник отримав позику в строк до 10.04.2023 року. Разом з тим, станом на дату звернення до суду строк повернення, встановлений у договорі пройшов, відповідачка суму боргу не повернула, ухиляється від зустрічей, тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.03.2025 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 24.04.2025 року.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26 лютого 2025 року № 4273-IX назву Малиновського районного суду міста Одеси змінено на Хаджибейський районний суд міста Одеси.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 15.05.2025 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2025 року.
В судове засідання позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 квітня 2021 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в борг грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, строком повернення до 10.04.2023 року, що підтверджується оригіналом розписки, який знаходиться в матеріалах справи. (а.с.22)
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей, того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що між сторонами по справі був укладений договір безпроцентної позики, відповідно до умов якого відповідачка позичила у позивачки грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США строком до 10.04.2023 року.
Суд погоджується з доводами сторони позивача про невиконання відповідачем умов вказаного договору з огляду на відсутність доказів його належного виконання та наявність оригіналу боргового документу у позивачки.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність у відповідачки обов`язку повернути позивачці за укладеним з нею договором позики 100 000 доларів США.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.
Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
На момент подачі позову (04.03.2025 р.) офіційний кус гривні до долара США становить 41,5911 грн.*100 000 доларів=4 159 110 грн.
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про задоволення позову в межах заявлених позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивачки суми боргу у національній валюті в еквіваленті, визначеному позивачем в сумі 4 135 000 грн.
Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15 140 гривень.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) суму боргу договором позики від 10 квітня 2021 року у розмірі 4 135 000 (чотири мільйони сто тридцять п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному апеляційному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 19.06.2025 року.