Єдиний унікальний номер 341/512/25
Номер провадження 2/341/409/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2025 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

УСТАНОВИВ

ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в особі директорки Я. Сердійчук звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У позові просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 14.02.2024 № 28424662 у розмірі 16520,0 грн, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 14.02.2024 № 28424662, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 16520,0 грн, з яких: 3500,0 грн розмір заборгованості за тілом кредиту, 12985,0 грн розмір заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 35,0 грн розмір заборгованості за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості).

Ухвалою суду від 28.03.2025 відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання призначено на 25.04.2025, яке відкладено на 16.05.2025 та 19.06.2025.

У судове засідання 19.06.2025 сторони не з`явились.

Представниця позивача у позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 5).

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, в установленому законом порядку. Судову повістку-повідомлення надіслано на офіційну зареєстровану адресу відповідачки, яку вона отримала 10.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 153).

Водночас до позову долучено докази направлення відповідачці копії позовної заяви з додатками за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 107-109).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідачка належним чином повідомлена, а документи їй вручені. Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалась, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилала. Ходом розгляду справи не цікавилась. У судове засідання не прибула.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Ухвалою суду від 19.06.2025 постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

14.02.2024 між ТзОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 28424662 (далі Кредитний договір, Договір) (а. с. 17-28).

Відповідно до п. 2.1 Договору за цим договором товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим Договором.

Згідно з п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі: 3500,0 грн.

Строк користування кредитними коштами складає 730 (днів), який починається з 14.02.2004 закінчується 12.02.2026 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору дисконтний (Пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 27.02.2024 (рекомендована дата платежу).

Згідно з п. 2.5 Договору поточний період складає 716 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконт (пільгового) періоду, і закінчується 12.02.2026 (дата остаточного погашення заборгованості).

Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховують дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 365% відсотків річних (Денна процентна ставка 1% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду. При застосуванні програми лояльності та/чи акційних умов отримання кредиту, відповідно до Правил можуть застосовуватися інші значення дисконтної (пільгової) процентної ставки (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 2.7 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 365% відсотків річних (Денна процентна ставка 1 % за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Застосування базової (стандартної) процентної ставки не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати процентів у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах базової (стандартної) процентної ставки.

Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту та сплатити на проценти в рекомендовану дату платежу 27.02.2024 (день завершення дисконтного (пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 12.02.2026 (останнього дня строку кредитування) (п. 2.8 Договору).

Згідно з п. 3.1.2.1 Договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника , що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через Веб-сайт товариства.

Кредитний договір підписано одноразовим ідентифікатором NDk5ZGU3.

05.03.2025 між ТзОВ «ЕКО ФІН» (далі первісний кредитор/кредитодавець) та ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 05-03/25 (далі Договір факторингу)(а. с. 35-39).

Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору.

Згідно з витягом з Додатку № 3 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 05.03.2025 № 05-03/25 до ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором у загальному розмірі 16485,0 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3500,0 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12985,0 грн (а. с. 48).

До матеріалів справи долучено виписку за кредитом перед ТзОВ «ЕКО ФІН» (а. с. 30-33). Зі змісту указаної виписки суд установив, що загальна заборгованість станом на 05.03.2025 становить 16485,0 грн, з яких: заборгованість за тілом 3500,0 грн, заборгованість за відсотками 12985,0 грн. 14.02.2024 видано кредит у сумі 3500,0 грн. Протягом перших 14-ти днів дисконтного періоду нараховувались проценти за користування кредитом у розмірі 35,0 грн на день, тобто 1,0 % на день від суми кредиту відповідно до п. 2.6 Договору.

27.02.2024 кредитодавець зарахував сплату ОСОБА_1 коштів у розмірі 490,0 грн та 28.02.2024 у розмірі 35,0 грн. Надалі з 28.02.2024 до 05.03.2025 проценти за користування кредитом нараховувалась у розмірі 35,0 грн на день, тобто 1,0 % на день від суми кредиту відповідно до п. 2.7 Договору.

Отже, на час придбання ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» 05.03.2025 прав вимоги за Договором факторингу до ОСОБА_1 за відповідачкою обліковувалась загальна заборгованість за кредитом у розмірі 16485,0 грн, з яких: заборгованість за тілом 3500,0 грн, заборгованість за відсотками 12985,0 грн.

Згідно з наданим розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором від 14.02.2024 № 28424662 суд установив, що ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» після придбання прав вимоги до відповідачки нараховував проценти за користування кредитом за ставкою 1 % на день, тобто у сумі 35,0 грн за 06.03.2025. Надалі проценти не нараховувались (а. с. 34).

Таким чином, станом на 07.03.2025 кредитодавець за Договором сформував загальну заборгованість позичальника у розмірі 16520,0 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 3500,0 грн, заборгованість за процентами 13020,0 грн.

07.03.2025 позивач надіслав відповідачці вимогу про усунення порушень основного зобов`язання, відповідно до якої станом на 07.03.2025 відповідачкою допущено порушення умов Кредитного договору, а саме прострочення зі сплати процентів у розмірі 13020,0 грн (а. с. 14).

Дані щодо виконання боржницею вказаної вимоги відсутні.

Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з приписами статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, з якими відповідачка ОСОБА_1 ознайомилась і які прийняла шляхом підписання відповідного Договору.

Отже, суд установив, що відповідачка була ознайомлена з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодилась.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, право вимоги за Договором від ТзОВ «ЕКО ФІН» перейшло до ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору від 05.03.2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 05-03/25

Ураховуючи викладене, суд установив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Договору від 14.02.2024 № 28424662, у зв`язку з чим у неї виникла загальна заборгованість на суму 16520,0 грн, з яких: 3500,0 грн розмір заборгованості за тілом кредиту, 12985,0 грн розмір заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 35,0 грн розмір заборгованості за нарахованими процентами відповідно до кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості).

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема копіями Договору, випискою за кредитом ТзОВ «ЕКО ФІН», розрахунком заборгованості ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», копією договору від 05.03.2025 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 05-03/25 тощо.

Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надала.

З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються: копією договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 № 02-07/2024, укладеним між ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; копією заявки на надання юридичної допомоги від 06.03.2025 № 24, відповідно до якої надання усної консультації з вивчення документів дві години 3000,0 грн, складання позовної заяви дві години 6000,0 грн; витяг з акту про про надання юридичної допомоги від 11.03.2025 № 6 (а. с. 101-104).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу, зважаючи на встановлені обставини, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 29.08.2024 у справі N 560/10132/21 зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд ураховує, що ТзОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» діють у цій справі на підставі загального договору про надання правової допомоги від 02.07.2024 № 02-07/2024, стягнення кредитної заборгованості з позичальників є типовими справами, а тому суд дійшов висновку, що позивач не довів на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Отже, суд вважає, що, об`єктивно, обсяг робіт з надання усної консультації з вивченням документів становить 0,5 год 750,0 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду становить 1,5 год 4500,0 грн.

З урахуванням вищевикладеного, ураховуючи незначну складність справи, типовість позовної заяви, ураховуючи значне матеріальне навантаження на відповідачку у зв`язку з виконанням судового рішення за обставин, коли тіло кредиту становить лише 3500,0 грн, на переконання суду, заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 9000,0 грн є необгрунтованою і неспівмірною, а тому підлягає зменшенню.

Отже, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5250,0 грн. Така сума, на думку суду, буде відповідати принципу справедливості та співмірності.

Таким чином, вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволено частково.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оскільки позивач подав до суду позовну заяву в електронній формі, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2422,40 грн (а. с. 6).

Відповідно до наказу від 19.06.2025 № 02-03/56 у період з 23.06.2025 до 27.06.2025 суддя Мергель М. Р. брав участь у підготовці суддів місцевих загальних судів для підвищення кваліфікації.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259, ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог ч. 4 статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення 30.06.2025.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279-280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Кредитним договором від 14.02.2024 № 28424662 у розмірі 16520,0 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5250,0 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30.06.2025.

Учасники:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, м. Київ, ;

відповідачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ