Справа №567/733/25
Провадження №2-о/567/71/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - Василевич О.В.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника заявниці - адвоката Хмарук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

В Острозький районний суд Рівненської області звернулася адвокат Хмарук Ю.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , вказуючи заінтересованою особою - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви вказує, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бадівка Острозького району Рівненської області та її повне прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 (прізвище до державної реєстрації шлюбу ОСОБА_2 .

Посилається на те, що у 1979-1982 роках заявниця працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування. Її трудова книжка за цей період втрачена, натомість наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 від 10.04.1996р., в якій відображений лише період її роботи в КСП «Горинь» у період з 10.04.1996р. по 27.10.1999р.

Вказує, що у зв`язку з досягненням заявницею пенсійного віку і з метою оформлення пенсії ОСОБА_1 звернулася до сервісного центру в м.Острог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та надала необхідні документи, в тому числі, архівну довідку від 15.05.2018 року № Т-22/04-01, у якій зазначено інформацію про факт її трудової діяльності в Острозькому комбінаті громадського харчування та про отриману нею заробітну плату.

Однак, при ознайомленні з наданими документами працівник пенсійного фонду усно повідомив, що вищевказана довідка не може бути врахована при підтвердженні страхового стажу заявниці, оскільки в ній зазначено про періоди роботи та заробітну плату ОСОБА_3 , у той час як по батькові заявниці « ОСОБА_4 » та згідно свідоцтва про укладення шлюбу прізвище « ОСОБА_5 ».

Зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи в Острозькому комбінаті громадського харчування, згідно архівної довідки №Т-22/04-01 від 15.05.2018р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, оскільки в довідці зазначено, про періоди роботи та заробітну плату ОСОБА_3 , що не відповідає її паспортним даним " ОСОБА_1 ".

Вказує, що встановлення факту належності їй архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018 року, виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, має юридичне значення, оскільки від цього залежить зарахування до її страхового стажу періоду роботи в Острозькому комбінаті громадського харчування, що й спонукало її звернутись до суду з вищевказаною заявою, оскільки в інший (позасудовий) спосіб усунути допущені неточності не можливо.

Ухвалою суду від 02.05.2025р. заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Одночасно з відкриттям провадження вирішено питання щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків.

В судовому засіданні представник заявниці - адвокат Хмарук Ю.М. заяву підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ній, просили суд її задовольнити та встановити факт належності ОСОБА_1 архівної довідки №Т-22/04-01 від 15.05.2018р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області. Додатково пояснила, що ОСОБА_1 у період з 1979 року 1982 року працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування. Трудова книжка заявниці за цей період втрачена, однак у заявниці наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 від 10.04.1996р., де відображений її період роботи в КСП «Горинь» у період з 10.04.1996р. по 27.10.1999р. Зазначила, що після звернення заявниці до сервісного центру в м. Острог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про призначення пенсії за віком, їй було повідомлено про те, що провести розрахунок пенсії на підставі наданої архівної довідки неможливо, оскільки в ній зазначено про періоди роботи та заробітну плату ОСОБА_3 , у той час як по батькові заявниці « ОСОБА_4 », що викликає сумніви в документальному підтвердженні її стажу та позбавляє її права на оформлення пенсії.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення представника заявниці, покази свідків, повно та всебічно дослідивши подані письмові докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1978 року працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування на посаді кухаря. Вказала, що разом з нею в період з серпня 1979 р. по 1982 р. працювала ОСОБА_1 , яка теж працювала на посаді кухаря. Вказала, що їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 у вказаний період працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування, інших працівників з таким самим прізвищем іменем та по батькові як і в заявниці не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона з 1975 року працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування на посаді кондитера. Вказала, що разом з нею в період з серпня 1979 року по 1982 року працювала ОСОБА_1 , яка працювала на посаді кухаря. Зазначила, що їй відомо, що до заміжжя прізвище заявниці було ОСОБА_8 . Вказала, що їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 у вказаний період працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування, інших працівників з таким самим прізвищем іменем та по батькові, як і в заявниці не було.

Покази свідків щодо спільної роботи із заявницею в Острозькому комбінаті громадського харчування суд приймає як достовірні і такі, що не викликають сумніву у їх правдивості, оскільки підтверджуються дослідженими у судовому засіданні їх трудовими книжками.

Факт належності ОСОБА_1 архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018 р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, якою підтверджено факт її трудової діяльності у Острозькому комбінаті громадського харчування, підтверджується:

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 21 травня 2015 року Острозьким РС УГМС України в Рівненській області, за яким прізвище, власне ім`я та по батькові заявниці українською мовою вказані як " ОСОБА_1 ", дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Бадівка Острозького району Рівненської області (а.с.7);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.12.1959, з якого вбачається, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бадівка Острозького району Рівненської області, її батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.8);

- карткою платника податків виданою 09.07.2018 р., згідно якої прізвище, власне ім`я, по батькові заявниці вказані як " ОСОБА_1 " (а.с.7 на звороті);

- свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 07.11.1977р., відповідно до якого після державної реєстрації 07.11.1977 року Вільбівненською сільською радою Острозького району Ровенської області шлюбу з ОСОБА_12 заявниця змінила прізвище на " ОСОБА_5 " (актовий запис № 24). Та після одруження заявниця не одразу змінила паспорт у зв`язку зі зміною прізвища на « ОСОБА_5 » (а.с.9);

- згідно свідоцтва № НОМЕР_5 від 08.07.1978 року, ОСОБА_9 в 1976 році вступила і в 1978 закінчила Ровенське професійне торгово-кулінарне училище ( а.с.10);

- згідно з архівною довідкою від 15.05.2018 № Т-22/04-01, виданою архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, ОСОБА_3 (так у документі) працювала в Острозькому комбінаті громадського харчування. У довідці також вказано розмір заробітної плати заявниці за цей період. Окрім того зазначено, що у особових рахунках за 1979-1980 роки вказано ОСОБА_3 (так у документі), у особових рахунках за 1981 рік вказано ОСОБА_3 закреслено) ОСОБА_4 (так у документі), у особових рахунках за 1982 рік не виявлено відомостей про ОСОБА_13 . Накази з кадрових питань (особового складу) Острозького комбінату громадського харчування на державне зберігання не надходили (а.с.12);

- згідно з історичною довідкою до фонду № 259 Острозького комбінату громадського харчування від 02.10.2024 № 799/04-01, виданою архівним управлінням Рівненської районної державної адміністрації: документи Острозького комбінату громадського харчування були виявлені у сховищі, де зберігаються справи з кадрових питань (особового складу). Відомостей про створення Острозького комбінату громадського харчування та надходження документів на зберігання до архівного відділу не виявлено. Документи не описані.

Відповідно до розпорядження Представника Президента України від 21 липня 1992 року «Про державну реєстрацію Острозької виробничо-комерційної фірми «Вілія» Острозька виробничо-комерційна фірма «Вілія» державно-комунальної власності Рівненської області створена на базі структурних підрозділів Острозького комбінату громадського харчування, до якого входять: комплекс «Вілія», кафе «Грот», підсобне сільське господарство, адмінбудинок, кафе «Супутник», кафе «Відпочинок», кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », транспорт, склади, будівельна бригада.

Основні завдання Острозького комбінату громадського харчування: 1. здійснення виробництва і реалізації кулінарної продукції власного виробництва та забезпечення торговельного обслуговування населення у відповідності з затвердженими технологічними правилами. 2 Насичення ринку продукцією та послугами громадського харчування. 3. Задоволення соціальних та економічних потреб трудових колективів за рахунок одержання прибутків у відповідності до діючого законодавства України.

Науково-технічне опрацювання документів Острозького комбінату громадського харчування проводилося вперше у вересні-грудні 2014 року за 1967-1996 роки. До розділу опису № 1-к з кадрових питань внесено 26 од.зб. за 1967-1996 роки (відомості нарахування заробітної плати працівникам та службовцям, особові рахунки працівників та службовців).

До опису були внесені дві справи виробничо-комерційної фірми «Вілія», яка створена на базі структурних підрозділів Острозького комбінату громадського харчування (відповідно до Указу Президента України від 31 січня 1992 року «Про комерціалізацію державної торгівлі і громадського харчування»), а саме: накази з особового складу за 1992 рік, особові рахунки за 1996 рік.

З вищевикладеного вбачається, що Острозький комбінат громадського харчування було припинено у зв`язку зі створенням на його базі Острозької виробничо - комерційної фірми «Вілія». У свою чергу, відомості про ліквідацію виробничо-комерційної фірми «Вілія» в архіві відсутні.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в останньому зареєстроване лише Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Вілія" (), яке перебуває в стані припинення, з реєстрацією у м. Миколаїв, дата реєстрації 19.05.2006р. Отже, відомості про реєстрацію/ліквідацію Острозької виробничо-комерційної фірми «Вілія» в ЄДР відсутні (а.с.14).

Зазначені відомості узгоджуються з поясненнями представника заявниці та свідків.

Водночас, як вбачається з вищезазначеної архівної довідки від 15.05.2018 № Т-22/04-01, в ній повне ім`я заявниці зазначено як " ОСОБА_3 " (так у документі) замість вірного " ОСОБА_1 " та з урахуванням досліджених доказів у суду відсутні підстави ставити під сумнів приналежність для заявниці виданої їй архівної довідки.

З доводів представника заявниці судом встановлено, що оскільки архівні документи Острозького комбінату громадського харчування зберігаються в архівному відділі Рівненської РДА, підприємство припинило свою діяльність, а архівні установи не наділені повноваженнями виправляти помилки, відтак єдиним способом для заявниці встановити факт належності їй вищевказаної архівної довідки є звернення до суду із заявою про встановлення факту її належності заявниці.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернулася до сервісного центру в м.Острог Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про призначення пенсії за віком, проте неможливість уточнення відомостей про особу заявниці та підтвердження відомостей про її трудовий стаж, зазначеного в архівній довідці, позбавляє її можливості підтвердити трудову діяльність та стаж.

За результатами розгляду документів поданих ОСОБА_1 , до її страхового стажу не було зараховано періоди роботи та заробітну плату в Острозькому комбінаті громадського харчування у період з 1979 по 1982 роки. Відповідно, відсутнє документальне підтвердження стажу та розміру заробітку заявниці.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України"Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, в тому числі якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, в тому числі - трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п.12 постанови ПВСУ № 5 від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року №643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

За правовими позиціями Верховного суду України щодо розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документі, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документу, що посвідчує трудовий стаж (постанова Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №522/7723/23).

З огляду на вищевикладене вбачається, що заявниця фактично просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018 р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, оскільки в ній зазначено про періоди роботи та заробітну плату ОСОБА_3 , в той час як прізвище ім`я та по батькові заявниці " ОСОБА_1 ".

Саме для усунення вказаних розбіжностей ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй архівної довідки. Факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії. Справи про встановлення таких фактів підлягають розгляду саме в порядку окремого провадження, передбаченого главою 6 розділу IV ЦПК України.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється виключно органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії.

Суд також звертає увагу на те, що у матеріалах даної справи відсутні докази про наявність у даній справі спору про право, предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту, що має юридичне значення. ОСОБА_1 просить встановити саме факт належності їй архівної довідки без встановлення чи спростування відображеної у них інформації, що також свідчить про відсутність спору про право.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод державою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду від 27 серпня 2021 року у справі № 947/14019/20 (провадження № 61-5612св21), зазначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Таким чином, встановлення факту наявності трудового стажу для призначення пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку. З урахуванням наведеного питання встановлення факту наявності трудового стажу не підлягає судовому розгляду.

Отже, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності до п.п.1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р. визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудових стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.п.11, 13, 14 Порядку виконання архівними установами запитів юридичних та фізичних осіб на підставі архівних документів та оформлення архівних довідок (копій, витягів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 02.03.2015 №295/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.03.2015 за №251/26696, визначено, що прізвище, ім`я та по батькові особи, стосовно якої запитується інформація, подаються згідно з архівними документами. Різночитання, невідповідність їх написання в запиті та в архівних документах позначаються словами "так у документах". У тексті архівних довідок не дозволяється робити виправлення, не допускаються коментарі та власні висновки виконавця. Роз`яснення щодо виявлених у документах відомостей, пояснення до документів, стосовно яких є сумніви в їх достовірності, нерозбірливо написаних, виправлених автором, пошкоджених (втрачений текст), викладаються у довідці після зазначення пошукових даних або у супровідному листі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне забезпечення за віком, по інвалідності, в зв`язку з втратою годувальника та інших випадках, передбачених Законом.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту належності заявниці архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018 р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, якою підтверджуються факт її трудової діяльності у Острозькому комбінаті громадського харчування та отриману заробітну плату, залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до пенсійного фонду для отримання пенсії за віком.

Надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт належності вказаних документів саме заявниці.

Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права заявниці на отримання пенсії за віком, отже такий факт породжує юридичні наслідки.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються із заявою ОСОБА_1 , поясненнями представника заявниці в судовому засіданні, показами свідків і є такими, що дозволяють встановити факт належності їй архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правих підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 10, 258, 263-265, 273, 315-319 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Олександра Борисенка,7 Рівненської області, індекс 33028, ), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , архівної довідки № Т-22/04-01 від 15.05.2018 р., виданої архівним відділом Острозької районної державної адміністрації Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 червня 2025 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.