КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/999/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 09 червня 2025 року КП «Київтеплоенерго» засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу.

Вказує, що оскільки копію заочного рішення отримано 09 травня 2025 року процесуальний строк для оскарження заочного рішення закінчується 09 червня 2025 року.

Згідно статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції (за наявності).

Оскаржуване рішення не містить відомостей про дату складення повного судового рішення.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року закінчується 07 травня 2025 року (середа).

Апеляційну скаргу подано 09 червня 2025 року, тобто поза межами процесуального строку на оскарження судового рішення.

Одночасно із поданням апеляційної скарги на заочне рішення суду скаржником не порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення. Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно вирішувати питання про поновлення такого строку.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За наведених обставин, суд пропонує особі, яка подає апеляційну скаргу, звернутися до апеляційного суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року.

Крім того, апеляційну скаргу підписано представником скаржника - Лопатіним Костянтином Олександровичем.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно частин 1, 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Ця справа не є трудовим спором та не відноситься до категорії малозначних спорів з огляду на ціну позову.

Відповідно до підпункту 18 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідних положень" Конституції України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах апеляційної інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами з 1 січня 2018 року. Законом можуть щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Враховуючи те, що провадження у цій справі було розпочате після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02 червня 2016 року, тому представництво сторін у апеляційному суді має здійснюватися адвокатами.

За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Разом з тим, змінами, внесеними до ЦПК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що "юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені" та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

З аналізу цієї норми закону убачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку, передбачених статтею 43 ЦПК України процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок, що законодавцем визначено два варіанти процесуального представництва юридичної особи у судовій справі: (1) самостійна участь у справі або самопредставництво - участь у судовому процесі через керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення та (2) участь через представника - адвоката, уповноваженого на підставі довіреності чи ордеру, виданих на підставі договору про надання правової допомоги, за певними виключеннями.

Апеляційним судом установлено, що ця справа не є трудовим спором, а також не є малозначною, відтак представництво КП «Київтеплоенерго» в суді апеляційної інстанції має здійснюватися адвокатом або іншою уповноваженою в порядку самопредставництва юридичної особи.

Перевіряючи повноваження представника скаржника - Лопатіна К.О., апеляційним судом установлено, що представник діє на підставі довіреності №16/03/23-01 від 16 березня 2023 року (дійсна до 30 квітня 2026 року). Проте такий документ не відповідає вимогам чинного законодавства щодо підтвердження права представництва підприємства в суді апеляційної інстанції.

За наведених обставин, суд пропонує особі, яка подала апеляційну скаргу, надати апеляційному суду документи, що підтверджуються право Лопатіна Костянтина Олександровича діяти в інтересах КП «Київтеплоенерго» в суді апеляційної інстанції в межах цивільної справи №759/999/25 в порядку самопредставництва юридичної особи згідно вимог чинного законодавства (статут, положення, трудовий договір (контракт), витяг з реєстру із відомостями про представника тощо).

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Керуючись статтями 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 07 квітня 2025 року - залишити без руху.

Надати строк для подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Надати скаржнику строк для усунення порушення вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, що викладені в ухвалі, - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали в цій частині апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук