ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Ванда А.М.,

з участю представника заявника - адвоката Кобзій Б.І., представника АТ «Полтаваобленерго» - Кравченка Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 лютого 2025 року, постановлену суддею Мельник Н.П.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення, постановленого у справі №524/12142/21 за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

31.01.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявоюу порядку статті 444 ЦПК України, у якій просить допустити поворот виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.03.2022 у справі №524/12142/21 та стягнути з АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії на його користь грошові кошти у розмірі 12991,56 грн. та витрати на виконавче провадження в сумі 300,00 грн.

В обґрунтування підстав заяви зазначає, що заочним рішення суду від 03.03.2022 стягнуто з нього, заявника, на користь АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 9599,73 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

На виконання судового рішення Автозаводським районним судом м.Кременчука видано виконавчий лист №524/12142/21, який із 23.11.2022 перебував на примусовому виконанні у Автозаводському ВДВС у м.Кременчуці. У межах виконавчого провадження із нього, ОСОБА_1 , на користь АТ «Полтаваобленерго» стягнуто заборгованість у загальному розмірі 12 991,56 грн., а також мінімальні витрати на виконавче провадження в сумі 300,00 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.09.2023 позов АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до нього, ОСОБА_1 , залишено без розгляду. Із підстав викладеного, просить допустити поворот виконання судового рішення у справі №524/12142/21 та стягнути з АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії на його користь грошові кошти у розмірі 12991,56 грн. та витрати на виконавче провадження в сумі 300,00 грн.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.02.2025 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення.

Роз`яснено заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом про стягнення безпідставно набутого майна (глава 83 ЦК України).

Ухвала районного суду вмотивована тим, що положення статті 444 ЦПК України не містять приписів щодо наявності права суду першої інстанції на здійснення повороту виконання рішення після скасування заочного рішення.

Заявник оскаржив ухвалу районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу про залишення без розгляду заяви про поворот виконання судового рішення, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Із підстав, раніше викладених у заяві, посилаючись на положення частин першої, другої статті 444 ЦПК України, доводить безпідставність примусового стягнення з нього, заявника, коштів у розмірі 12991,56 грн., а також витрат на виконавче провадження в сумі 300,00 грн., які в порядку частини сьомої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» також підлягають поверненню йому в повному обсязі.

Зазначає, що попередньо звертався до АТ «Полтаваобленерго» із заявою про вирішення спору в досудовому порядку, яке залишено підприємством без належного реагування.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04.04.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 07.04.2025.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

28.05.2025 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці про розгляд справи без участі представника відділу.

У суді апеляційної інстанції представник заявника адвокат Кобзій Б.І. доводи апеляційної скарги підтримав, наполягаючи на її задоволенні.

Представник АТ «Полтаваобленерго» просив апеляційну скаргу залишити без задоволенні, а оскаржуване судове рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.03.2022 (справа №524/12142/21) позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії:

- заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, спожиті у період з травня 2013 року по квітень 2019 року на загальну суму 9 599,73 грн., із яких: 7 739,27 грн. сума боргу за послугу з централізованого опалення та 1 860,46 грн. сума боргу за послугу з централізованого постачання гарячої води;

- встановлений індекс інфляції у розмірі 777,75 грн. та 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 344,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» судовий збір у сумі 2 270,00 грн./а.с.115-116/

Постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС у м.Кременчуці Галченко М.В. від 16.03.2023 ВП №70394121 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №524/12142/21, виданого 23.09.2022 Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Полтаваобленерго» у розмірі 12 991,56 грн. на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.76/

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 28.08.2023 (справа №524/12142/21) задоволено заяву ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.03.2022; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження./а.с.65-66/

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01.09.2023 задоволено клопотання представника позивача АТ «Полтаваобленерго»; позов АТ «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду у зв`язку із поданням представником позивача заяви про залишення позову без розгляду (п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України)./а.с.73/

23.10.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про поворот виконання судового рішення, за наслідками розгляду якої постановлено ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 24.10.2024 про повернення її заявнику без розгляду./а.с.79-80, 85/

31.01.2025 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про поворот виконання судового рішення./а.с.91-94/

Повертаючи заяву без розгляду, районний суд виходив із того, що положення статті 444 ЦПК України не містять приписів щодо наявності права суду першої інстанції на здійснення повороту виконання рішення після скасування заочного рішення.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може з огляду на наступне.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав (рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 №3-рп/2011).

Відповідно до частини другої статті 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

За змістом частин п`ятої, шостої наведеної норми питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду (частина 10 наведеної норми).

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції допустив надмірний формалізм при трактуванні положень статті 444 ЦПК України, дійшовши помилкового висновку про відсутність права суду першої інстанції на здійснення повороту виконання рішення після скасування заочного рішення. При цьому, поза увагою районного суду залишився той факт, що заява про поворот виконання судового рішення подана до суду 31.01.2025, тобто поза межами строку, визначеного ч.10 ст.444 ЦПК України, який обраховується від дати постановлення ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука про залишення позову без розгляду, а саме 01.09.2023.

Клопотання про поновлення пропущеного строку заявником не ініційовано, як і не наведено обґрунтувань поважності його пропуску, а тому за правилами частини другої статті 126 ЦПК України така заява підлягає поверненню без розгляду, як подана після закінчення процесуальних строків.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, сформованою у справі №227/3059/20 від 04.12.2024, за змістом якої до ознак, що характеризують правосуддя, відноситься, у тому числі, здійснення правосуддя тільки у передбаченому законом порядку (процесуальна форма). При цьому під правосуддям необхідно розуміти не лише діяльність суду щодо вирішення спору про право, але й обов`язкове дотримання процесуальної форми, в якій не просто передбачені порядок і послідовність вчинення процесуальних дій, а й відображено вимоги справедливих (належних) судових процедур.

При цьому, по-перше, цивільна процесуальна форма, завжди обов`язково має нормативний і системний характер. По-друге, вона, по суті, передбачає «алгоритм» поведінки кожного суб`єкта при розгляді та вирішенні цивільної справи (у тому числі і суду). По-третє, становить гарантію дотримання законності, оскільки її недодержання призводить до різних негативних наслідків.

Суд першої інстанції викладені норми процесуального права неправильно застосував, залишивши поза увагою порушення заявником вимог ч.10 ст.444 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зводяться до загального цитування норм матеріального права безвідносно до фактичних обставин справи. Зокрема, положень статті 1212 ЦК України, реалізація якої відбувається шляхом звернення особи в суд із позовом про стягнення безпідставно набутого майна.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу районного суду слід змінити, виклавши підстави повернення заяви про поворот виконання судового рішення без розгляду у відповідності до мотивувальної частини цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04 лютого 2025 року змінити, виклавши підстави повернення без розгляду заяви про поворот виконання судового рішення в редакції мотивувальної частини цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.06.2025.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак