Справа № 944/5383/24 Головуючий у 1 інстанції: Білецька М.О.
Провадження № 22-ц/811/783/25 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

без участі сторін,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликалося на те, що 22 червня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1226-7474 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A0699 для підписання Кредитного договору №1226-7474 від 22 червня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 17 200,00 грн., строк кредитування 300 днів.

Станом на 15 липня 2024 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 170 796,00 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 17 200,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 153 596,00 грн.

Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника Програму лояльності, а саме часткового списання заборгованості за відсотками у розмірі 84 796,00 грн за умови погашення заборгованості позичальником у розмірі 86 000,00 грн.

На підставі наведеного, просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1226-7474 від 22 червня 2023 року у розмірі 86 000,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 17 200,00 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 68 800,00 грн., а також судові витрати, а саме судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1226-7474 від 22 червня 2023 року в розмірі 86000 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 17200 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 68800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 2422.40 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Стверджує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється.

Зазначає, що сплачені після закінчення строку кредитування кошти підлягають зарахуванню на погашення заборгованості за тілом кредиту.

Вказує, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо ознайомлення споживача з умовами кредитного договору, відтак підписання паспорта споживчого кредиту не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Вважає, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони кредитодавця, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування .

Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05 травня 2025 року від представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надійщов відзив на апеляційну скаргу. Наголошують на тому, що кредитний договір №1226-7474 від 22 червня 2023 року укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Звертає увагу, що шляхом підписання одноразовим ідентифікатором A0699 Кредитного договору №1226-7474 від 22 червня 2023 року та його додатків, відповідач прийняв усвідомлене рішення про укладання кредитного договору на визначених у ньому умовах, а тому твердження в апеляційній скарзі про те, що він не був ознайомлений з умовами договору не відповідає дійсності. Вважає, що довідка АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay та Довідка про перерахування суми кредиту №1226-7474 від 22 червня 2023 року є достовірними і належними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 17 200,00 грн. Стверджує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконав свої зобов`язання за кредитним договором №1226-7474 від 22 червня 2023 р. в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Звертає увагу, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.12. кредитного договору. Просяить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення 25 червня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 22 червня 2023 року між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1226-7474 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти із нарахування процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування на 300 календарних днів Дата повернення (виплати) кредиту 16 квітня 2024 включно (п. 4.12 Кредитного договору).

Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчив факт прийняття зобов`язання з повернення наданих в тимчасове користування кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами.

ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 позику у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту №1226-7474 від 22 червня 2023 року, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 17200,00 грн. Також дана обставина підтверджується листом АТ «ПриватБанк», відповідно до якого позивачем було перераховано кошти на банківську карту відповідача, яка зазначена в кредитному договорі в розмірі 17200,00 грн, як це передбачено умовами Кредитного договору.

Своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим, станом на 22 червня 2024 року у нього виникла заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 170 796,00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом 17 200,90 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 153 596,00 грн.

ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» застосовано до позичальника програму лояльності та частково списано заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 84 796,00 грн. за умови погашення заборгованості позичальником у розмірі 86 000,00 грн.

ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАС» просив стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за нарахованими процентами, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 17 200,00 грн та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 68 800,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 86000 грн, є обґрунтованою, оскільки останній не виконав умов укладеного договору, розрахунки заборгованості, надані позивачем, не спростував, належних та допустимих доказів, що спростовували б доводи позивача про надання відповідачу позики, наявності заборгованості відповідача та її розміру суду не надав.

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Встановлено, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1226-7474.

На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор A0699, для підписання кредитного договору №1226-7474 від 22 червня 2023 року, шляхом надсилання його на мобільний номер телефону вказаний у Заявці Відповідачем.

Підписанням Договору відповідач підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті Кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 11.3.1 Договору).

Також підписанням Договору відповідач підтвердив, що Невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України (п. 11.13 Договору).

Доводи апеляційної скарги, про те, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо ознайомлення споживача з умовами кредитного договору, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ОСОБА_1 попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1226-7474 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови.

Доводи апеляційної скарги, про те, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони кредитодавця, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.

Підписавши електронний договір № 1226-7474 від 22 червня 2023 року ОСОБА_1 підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту та засвідчив у встановленій законом формі свою обізнаність з усіма умовами кредитування, зокрема, погодився і з обумовленою у п. 4.14 договору Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 172 000,00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.

Тобто, умовами укладеного Кредитного договору № 1226-7474 від 22 червня 2023 року погоджено та встановлено сплату позичальником процентів за користування кредитом, погашення заборгованості, та передбачено право банку вимагати від клієнта сплати сукупної вартості кредиту, з чим ОСОБА_1 ознайомився, підписуючи кредитний договір.

Таким чином, колегія суддів вважає, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії № №1226-7474 від 23 червня 2023 року, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

За змістом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуватися повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Видача кредитних коштів у сумі 17 200 грн. ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору №1226-7474 від 23 червня 2023 року підтверджена довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay та довідкою про перерахування суми кредиту №1226-7474 від 22 червня 2023 року (а.с. 18-25).

Колегія суддів звертає увагу, що у цій справі позивач довів належними і допустимими доказами обставини щодо укладення між банком та ОСОБА_1 кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто виконання належним чином своїх обов`язків, та прострочення останнім виконання взятих на себе зобов`язань, про що свідчать матеріали справи.

ОСОБА_1 ні в суді першої інстанцїї, ні в суді апеляційної інстанції не спростував факт укладення ним вказаного договору і отримання на підставі вказаного договору кредиту, не заперечив в апеляційній скарзі факту отримання кредитних коштів у розмірі 17 200 грн.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягає до стягнення прострочена заборгованість по тілу кредиту в заявленому розмірі 17 200 грн.

Позивач, крім тіла кредиту, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за процентами.

Відповідно до п.4.12 договору сторони погодили, що Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі Строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок Кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює Строк кредитування. Дата повернення (виплати) Кредиту 16 квітня 2024 року. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження Строку кредитування або строку дії Договору в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 16 квітня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становив 170 796 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17 200 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 153 596 гривень (а.с. 26-28).

Колегія суддів звертає увагу, що після закінчення строку кредитування (16 квітня 2024 року) нарахування процентів протягом строку договору припинилося.

Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 17 200,00 грн.; - строк кредитування 300 днів; - базовий період* 14 днів; - знижена % ставка 2,50 % в день; - стандартна % ставка 3,00 % в день; * базовий період проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 4.8. кредитного договору №1226-7474 від 22 червня 2023 р. базовий

період складає 14 (чотирнадцять цiлих, нуль сотих) календарних днів.

Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що базовий період сплати відсотків

(далі базовий період) проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця.

Відповідно до п 4.12. кредитного договору №1226-7474 від 22 червня 2023 р. строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту на підставі додаткової угоди не змінює строк кредитування. Дата повернення (виплати) кредиту 16 квітня 2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. продовження строку кредитування або строку дії договору в односторонньому порядку кредитодавцем або

позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника.

Згідно пункту 4.7. договору, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів

за користування кредитом. тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована.

Згідно п. 4.10. та 10.1 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:

Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цiлих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

Пільгова процентна ставка становить 2.50% (дві цiлих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.

Знижена процентна ставка становить 2.50 % (дві цiлих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ «Укр Кредит Фінанс»було доведено підставність нарахування простроченої заборгованості за нарахованими процентами (153 596 гривень) за

користування кредитним договором №1226-7474 від 22 червня 2023 року , що відобразилось у розрахунку заборгованості, який є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору.

ОСОБА_1 не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 170 796 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17 200 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 153 596 гривень.

Разом з тим, колегія суддів враховує той факт, що ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було прийнято рішення про застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 84 796 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 86 000 гривень, що відповідає критеріям розумності і справедливості.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 10 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.