Справа №:755/1185/25
Провадження №: 2-ві/755/21/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Яровенко Н.О.) відкрите провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Інтеграл-банк», від імені і в інтересах якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 18 червня 2025 року (вх.№34959) до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід головуючого судді Яровенко Н.О., визначаючи підстави для відводу судді представник посилається на наступні обставини, під час розгляду цивільної справи №755/1185/25 головуючим у справі суддею допущено три випадки бездіяльності, які дають можливість Позивачу уникати виконання процесуальних обов`язків, а для Відповідача автоматично створюють додатковий тягар та перешкоди в реалізації прав. По-перше, суддя Яровенко Н.О. не зобов`язує позивача усувати недоліки по несплаті судового збору, хоча законних підстав для звільнення від сплати немає. Позивач визначив підставою для позову таке: «Позивачем було пред`явлено позов у цій справі до ОСОБА_1 , як особи винної у заподіянні ПАТ «Інтеграл-банк» шкоди (збитків), внаслідок вчиненого нею кримінального правопорушення.» Але Позивач не надав належних доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 коли-небудь визнавався винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, яким би була заподіяна шкода (збитки) ПАТ «Інтеграл-банк», такі докази і не можуть бути надані, бо не існує будь-яких обвинувальних вироків, якими було б встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні будь якого злочину (кримінального правопорушення) взагалі, - і зокрема такого, яким би було заподіяно шкоду (збитки) ПАТ «Інтеграл-банк». А згідно ст.62 Конституції України: лише обвинувальний вирок суду є джерелом доказів, яким встановлюється факт винуватості у вчиненні злочину (кримінального правопорушення). Відповідно, у позивача - за подання позовної заяви проти ОСОБА_1 - немає законних підстав для звільнення від сплати судового збору в порядку п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»: «1. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;» Тобто, суддя Яровенко Н.О. - по своїй «душевній доброті» (до позивача) - дала можливість позивачу не сплачувати до бюджету 1 059 800 грн. По-друге, суддя Яровенко Н.О. не зобов`язує позивача усувати недоліки по неналежному викладу обставин та неналежному зазначенню підтверджуючих доказів. У викладених позивачем обставинах вказано шість осіб, які прямо причетні до настання наслідків, які Позивач вважає збитками (шкодою), - кожен з них вчинив дії, які прямо призвели до настання цих наслідків. Але відомостей, необхідних для ідентифікації цих 6-ти осіб, позивач не вказує в позовній заяві. Про 4-х юридичних осіб вказано лише найменування, а 2-х фізичних осіб взагалі вказано знеособлено («Особа-1», «Особа-2»). Хоча позивач володіє інформацією, необхідною для ідентифікації цих осіб. Так як з кожною з них у позивача існували чи існують договірні відносини. Тобто, суддя Яровенко Н.О. сприяє позивачу в ухиленні від виконання обов`язків сторони (ч.2 ст.43 ЦПК України: «Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази не приховувати докази ».) тим самим створюючи нерівні умови та необ`єктивні перешкоди відповідачу. По-третє, суддя Яровенко Н.О. протягом двох засідань не розглядає 2 клопотання відповідача, задоволення яких сприяло б об`єктивності і справедливості в справі. Хоча зволікання з розглядом цього клопотання, а тим більше з забезпеченням судових витрат відповідача, - збільшує ризик і так майже безнадійності будь-якого відшкодування судових витрат для Відповідача. (Бо позивач, ПАТ «Інтеграл-банк» знаходиться в стані ліквідації юридичної особи: доходів отримувати не може в зв`язку з відкликанням ліцензій; ліквідаційна процедура завершена ще 20.08.2020р.; усі активи відчужені. Тобто, забезпечення судових витрат - це єдина дієва можливість відшкодувати судові втрати відповідача.) Тобто, суддя Яровенко Н.О. такою своєю бездіяльністю перешкоджає вирішенню завдань цивільного судочинства, зокрема направлених на «справедливий розгляд з метою ефективного захисту прав чи інтересів » (ч.1 ст.2 ЦПК України) ОСОБА_1 . А також, суперечить засадам цивільного судочинства, зокрема направленим на «відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення» (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

19 червня 2025 року Дніпровським районний судом міста Києва (головуючий суддя Яровенко Н.О.) постановлено ухвалу про визнання необґрунтованою заяви позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід судді та передано заяву про відвід судді для її вирішення у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

19 червня 2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід судді передано на розгляд судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Оцінивши наведені у заяві позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, підстави для відводу головуючого судді Яровенко Н.О., суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

За змістом положень статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Крім того, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справ «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України» зазначив, що при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Разом з тим, відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Положенням статті 126 Конституції України дано офіційне тлумачення у Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. N 19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу).

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» судді при здійсненні правосуддя незалежні від будь-якого впливу, нікому не підзвітні і підкоряються лише закону. Органи та посадові особи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, громадяни та їх об`єднання, а також юридичні особи зобов`язані поважати незалежність суддів і не посягати на неї. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдати шкоди їх авторитету чи вплинути на неупередженість суду забороняється і тягне передбачену законом відповідальність. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до положень ч.2, ч.3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оцінивши наведені у заяві позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, підстави для відводу головуючого судді Яровенко Н.О., суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї заяви за відсутності доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого у справі в результаті розгляду справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 Цивільного процесуального кодексу України, не встановлено.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 36, 38-40, 182, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати заяву позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід головуючого судді Яровенко Н.О., - необґрунтованою.

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шинкаренко Сергій Олександрович, про відвід головуючого судді Яровенко Н.О., яка зареєстрована в суді 18 червня 2025 року (вх.№34959).

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я