Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/388/22
Провадження № 2/528/3/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2025 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Вітківського М.О.,

при секретарях Коваленко О.В., Лободюк Є.М.

за участі сторін:

представника позивача Мисюкевич К.В.

представника відповідача Сороки М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка з повною технічною фіксацією судового процесу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА», про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації),-

в с т а н о в и в:

12 травня 2022 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» () 36 409,05 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації). Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» () 2 481,00 грн. судового збору.

На обґрунтування позову зазначає, що 22.02.2018 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1368381.104. Предметом Договору страхування є страхування автомобіль Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 .

Вказує, що 17.04.2018 року в м. Києві, по вул. Краківській, 7 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого авто Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 , та авто марки Ravon R2, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Hyundai I30, д.н.з. НОМЕР_1 . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 06.07.2018 року по справі № 755/6710/18 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП.

Пояснює, що страхувальник пошкодженого авто звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ від 18.04.2018 року та отримано Рахунок №1614 від 16.05.2018 року, згідно якого вартість ремонту пошкодженого ТЗ Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , складає 82623,52 грн. Також було проведено екпертну оцінку КТЗ, яку відображено у звіті SL№24642, згідно якої вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 складає 78957,11 грн. На підставі зібраних документів та розрахунків ПрАТ СК АЛЬФА СТРАХУВАННЯ складено страховий акт № 0499.206.18.01.01 на суму 77326,77 грн. та здійснено виплату на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 13662 від 08.06.2018 року.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована згідно поліса НОМЕР_3 в ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА", позивач звернувся до вказаної страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 100 тис. грн., натомість ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" виплатило позивачу лише 40917,72 грн.

Таким чином, залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 36409,05 грн. (77326,77 грн. 40917,72 грн.).

19 травня 2022 року до суду надійшла відповідь виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58, Т. 1).

Ухвалою судді від 23 травня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд з повідомленням та викликом сторін на 20 червня 2022 року (а.с. 59-61, Т. 1).

15.06.2022 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. через систему «Електронний суд» надіслано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач заперечує проти позову, просить відмовити у задоволенні позовної заяви та застосувати наслідки спливу позовної давності, оскільки позивачем не конкретизовано позовні вимоги, що суперечить самому завданню цивільного судочинства. Адже відповідно ч. 2 ст. 2 ЦПК України, завдання полягає у ефективному захисті порушених прав та інтересів. Тоді як у даній справі позивач не може сформувати яке його право порушено. Перебіг позовної давності в порядку суброгації почався 17.04.2018 (настання страхового випадку) та завершився 17.04.2021 року. У випадку застосування регресу, перебіг позовної давності розпочався (зі слів позивача та відсутності доказів) 08.06.2018 року та завершився 08.06.2021 року (а.с. 73-86, Т. 1).

17.06.2022 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» надіслано відповідь на відзив, де вказано, що оскільки на дату подання позову на території України діє карантин, то строк позовної давності не є пропущеним та позивач має право звернутися з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку суброгації (а.с. 94-99, Т. 1).

20.06.2022 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. через систему «Електронний суд» надіслано заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що позивач не клопоче про поновлення строку на звернення до суду з позовом, не наводить поважних причин такого пропуску, не додає доказів на їх підтвердження, а вказані у відповіді на відзив підстави для автоматичного продовження строків не можна визнати поважними, у зв`язку із зміною законодавства, тому відсутні підстави для прийняття позовної заяви, який слід залишити без розгляду (а.с. 100-105, Т. 1).

20.06.2022 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» надіслано додаткові пояснення у справі, оскільки карантин в Україні триває, безспірним є те, що позовна давність, яка спливала б 17.04.2021 року, досі не спливла і спливе щонайменше аж до закінчення карантину в Україні (а.с. 106-111, Т. 1).

21.06.2025 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» надіслано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, а саме вказує, що з огляду на те, що позивач ставить під сумнів звернення позивача до страхової компанії відповідача (ПрАТ «СК «ГРАВЕ») та з метою отримання пояснень щодо розміру виплати страхового відшкодування потрібно залучити ПрАТ «СК «ГРАВЕ», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача (а.с. 117-120, Т. 1).

.

05.07.2022 ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області позовну заяву було залишено без руху, надано позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків (а.с. 124-126, Т.1).

11.07.2022 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» подано заяву на виконання ухвали суду (а.с. 128-134, Т 1).

13.10.2022 року від представника відповідача адвоката Сороки М.В. через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення щодо клопотання про залучення третьої особи, де вказано, що оскільки страховик відповідача не відмовив у виплаті та розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, то Приватне підприємство Страхова компанія Граве Україна () має бути відповідачем у даній справі (а.с. 153-156, Т.1).

02.11.2022 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» подано додаткові пояснення у справі, де зазначено, що ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у повному обсязі завданої майнової шкоди та мала виплатити страхове відшкодування лише з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, а тому різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 (а.с. 168-171, Т.1).

02.11.2022 року ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА» (, місцезнаходження: 03510, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.65, email:) (а.с. 173-175, Т.1).

02.12.2022 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» на електронну пошту суду надійшли пояснення на позовну заяву, де вказано, що позивач звертався до ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» із заявою на виплату страхового відшкодування за Вих. № 0499/2018 від 11.06.2018 року. Зазначено, що розмір страхового відшкодування ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» розраховувало з фактичної вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу вартості замінених складових частин (коефіцієнт зносу 0,613). На користь позивача сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 40 917,72 грн (а.с. 196-199, Т. 1).

05.01.2023 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. подано до суду письмові пояснення, де вона вказує, що чинне законодавство України не передбачає відшкодування з особи, винної у ДТП, ремонтних робіт не пов`язаних з наслідками такої ДТП. Зазначає, що у рахунку-фактурі у переліку послуг та товарів є номенклатурні позиції, що не були пошкоджені внаслідок ДТП. Вважає, що за відсутності висновку судового експерта щодо розміру матеріального збитку та наявності суперечностей рахунок-фактура не є достатнім та допустимим доказом встановлення збитків, що настали саме внаслідок ДТП (а.с. 210-223, Т. 1).

11.01.2023 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» подано заперечення у справі, де зазначено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування №046.1368381.104 від 22.02.2018 року враховуючи фактичну вартість відновлювального ремонту, виходячи з даних рахунку-фактури № 1614 від 16.05.2018 року, який додано до позовної заяви, без врахування суми 2614,97 грн., про що вказано в п. 8 «Сума зниження» Розрахунку страхового відшкодування до Страхового акту №0499.206.18.01.01 та зазначено причину зниження (Бампер передній був пошкоджений та потребував фарбування до цієї події). Крім того, вказано, що схема ДТП фіксує лише видимі пошкодження, завдані внаслідок ДТП. Працівник поліції не є експертом чи працівником СТО та зі схеми ДТП не можна встановити розмір завданої шкоди. Вказано, що позивачем надано всі підтверджуючі документи, зокрема: акти огляду, рахунок СТО, звіт про оцінку завданих збитків, страховий акт з розрахунком, платіжне доручення про здійснення страхової виплати, а також банківську виписку про виплату страхового відшкодування страховою компанією винуватця, крім того, третьою особою (ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна») надано пояснення щодо розміру виплати з коефіцієнтом зносу, що підтверджують правомірність вимог до ОСОБА_1 про відшкодування залишку матеріальної шкоди (а.с. 01-70, Т. 2).

28.02.2023 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. подано через систему «Електронний суд» клопотання про призначення у справі комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що існують сумніви щодо причинно-наслідкового зв`язку між винними діями відповідача та розміром збитків, які заявлено до стягненню з відповідача. З огляду на те, що на момент пред`явлення фотознімків відповідачу в додатках до Клопотання / Заяви про заперечення у справі, що сформоване в системі Електронний суд 10.01.2023 року, давність ДТП складає п`ять років, здійснити експертизу безпосередньо авто не є можливим (а.с. 77-81, Т. 2).

05.05.2023 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» подано заперечення на клопотання, у якому вона пояснює, що проводити дану експертизу недоцільно, оскільки фотографії, які були надані стороною Відповідача, зафіксовані лише з одного ракурсу, тобто лише з лівого боку. З даних фотографій неможливо встановити всі пошкодження, завдані ДТП. Також, фотографії ТЗ учасників ДТП з місця ДТП зроблені окремо та немає фотографій обох автомобілів з місця ДТП (а.с. 106-110, Т. 2).

08.05.2023 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. надіслано на електронну пошту суду письмові пояснення, де вона вказує, що залучення експерта є необхідним, адже ДТП сталося внаслідок початку руху заднім ходом припаркованого авто, а швидкість руху при такій дії мінімальна та не могла призвести до ушкоджень, зображених на фото позивача (а.с. 111-114, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року, провадження у справі № 528/388/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА», про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації), зупинено на час проведення судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, проведення якої доручено експертам ТОВ Незалежний інститут судових експертиз (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус. 3, офіс 7) (а.с. 141-147, Т. 2).

07 липня 2023 року на адресу суду від директора ТОВ Незалежний інститут судових експертиз Макаренко Л. надійшов лист відповідно до якого, проведення судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення судових експертиз та експертних досліджень проводиться «Виключно державними спеціалізованими установами та здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних експертиз, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз». В зв`язку з наведеним ухвала Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.06.2023 року експертною установою залишена без виконання (а.с. 152-154, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 липня 2023 року, провадження у справі № 528/388/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА», про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації) - поновлено. Призначено судове засідання на 14-00 год. 24 липня 2022 року (а.с. 155-156, Т 2).

18.07.2023 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Сорокою М.В., повторно заявлено клопотання про призначення у справі комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, яку просить доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (вул. Залютинська, 8 м. Харків, Україна, 61177). Крім того, просить вказане клопотання розглянути без участі сторони відповідача, з урахуванням позиції, викладеної в заявах по суті справи (а.с. 162-166, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 24.07.2023 року, провадження у справі було зупинено на час проведення судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи, проведення якої доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (вул. Залютинська, 8 м. Харків, Україна, 61177) (а.с. 169-173, Т. 2).

28.08.2023 року на адресу суду від заступника директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Лубенцова А., надійшли матеріали вказаної цивільної справи, рахунки на оплату експертизи та клопотання про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення експертизи (а.с. 178-184, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11.09.2023 року провадження у справі поновлено, з метою отримання додаткових матеріалів для проведення експертизи (а.с. 185-186, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 27.09.2023 року витребувано у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» зазначені у клопотанні експерта документи (а.с. 194-196, Т. 2).

03.10.2023 року представником позивача Мисюкевич К.В. через систему «Електронний суд» надіслано підтвердження направлення експерту витребуваних документів (а.с. 204-206, Т. 2).

04.10.2023 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. надіслано через систему «Електронний суд» відповідь на клопотання експертів (а.с. 207-214, Т. 2).

04.10.2023 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. надіслано через систему «Електронний суд» клопотання про зміну переліку питань поставлених на вирішення експертам, визначених ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 24 липня 2023 року (а.с 215-219, Т. 2).

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 04.10.2023 року, змінено перелік питань для проведення експертизи, долучено додаткові матеріали, провадження у справі було зупинено на час проведення екпертизи (а.с. 224-227, Т. 2).

11.04.2025 року на адресу суду із Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса надійшли матеріальної цивільної справи № 528/388/22 разом з висновком проведеної експертизи (а.с. 01-60, Т. 3).

14.04.2025 року ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області провадження у справі поновлено, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 06.05.2025 року об 11 год. 00 хв. (а.с. 61-62, Т. 3).

28.04.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Сороки М.В. надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (а.с. 80-88, Т. 3).

08.05.2025 року ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сороки М.В. про залишення позову без розгляду відмовлено (а.с. 104-106, Т. 3).

03.06.2025 року представником відповідача адвокатом Сорокою М.В. надіслано через систему «Електронний суд» письмові пояснення (узагальнюючі), де вона вказує, що розмір відновлювального ремонту, який перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП становить 37 616,47 грн. ПрАТ СК Граве України відшкодувала позивачу 40 917,72 грн, що перевищує вартість збитків спричинених ДТП. Відповідно у ОСОБА_1 відсутній обов`язок здійснювати платежі на користь ПрАТ СК Альфа Страхування, з огляду на те, що інша частина робіт та товарів була відшкодована в порядку дії страхового полісу КАСКО і не перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП (а.с. 111-124, Т. 3).

18.06.2025 року у судовому засіданні представник позивача Мисюкевич К.В. свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позові та поясненнях до позову. Вказала, що твердження сторони відповідача про те, що до рахунку-фактури включено певні пошкодження, які не було зафіксовано, не відповідають дійсності. Зі звіту експерта в судовій справі вбачається, що механічні пошкодження відповідають даній ДТП. Пояснила, що акт SL №24642 було отримано в електронному вигляді до виплати страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Сорока М.В. позов не визнала, просила відмовити у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві та поясненнях по справі. Вказала, що відшкодуванню підлягають не будь-які пошкодження, а лише ті, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Зазначила, що акт SL №24642 не міг бути покладений в основу рішення про виплату страхового відшкодування, так як він був отриманий страховою 11.07.2018, тобто після здійснення виплати. Також сам розрахунок страхового відшкодування та платіжне доручення посилаються виключно на рахунок-фактуру №1614 від 16.05.2018. За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом. Вказала, що проведена експертиза не встановлює всі факти, на які посилаються сторони.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.04.2018 року в м. Києві, по вул. Краківській, 7 відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля марки Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_3 , та автомобіля марки Ravon R2, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 06.07.2018 року по справі № 755/6710/18, особою, винною в настанні вищевказаної ДТП, визнано водія автомобіля марки Ravon R2, д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 09, 11, 12, 13, 14, 15, Т. 1).

22.02.2018 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.1368381.104. Предметом Договору страхування є страхування автомобіль Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 . (а.с. 10, Т. 1).

На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 була застрахована згідно поліса НОМЕР_3 в ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" (а.с. 13-14, 50, 198 зворот, Т. 1).

18.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором КАСКО та ОСЦПВВНТЗ (а.с. 20, т. 1).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ від 18.04.2018 року (а.с. 23-24, Т. 1).

Відповідно до рахунку-фактури № 1614 від 16.05.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 , становить без ПДВ - 82623,52 грн; з урахуванням ПДВ - 82623,52 грн (а.с. 16-17, Т. 1).

Також було проведено екпертну оцінку КТЗ, що підтверджено звітом SL№24642 від 25.06.2018 року (дата оцінки 26.04.2018), згідно якої вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 складає 78957,11 грн (а.с. 25-49, Т. 1).

Відповідно до страхового акту № 0499.206.18.01.01 від 01.06.2018 року позивач визнав вказану ДТП страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , у розмірі 77326,77 грн (2 681,78 грн безумовна франшиза) згідно з рахунком-фактури № 1614 від 16.05.2018 року (без врахування суми 2614,97 грн., про що вказано в п. 8 «Сума зниження» Розрахунку страхового відшкодування до Страхового акту №0499.206.18.01.01 та зазначено причину зниження (Бампер передній був пошкоджений та потребував фарбування до цієї події) (а.с. 18-19, Т. 1).

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату в розмірі 77326,77 грн на рахунок СТО ФОП « ОСОБА_4 », що підтверджується платіжним дорученням № 13662 від 08.06.2018 року (а.с. 53, Т. 1).

ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" в порядку регресу здійснило виплату на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у розмірі 40917,72 грн (без ПДВ) (а.с. 51, 52, Т).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Hyundai I30» на момент ДТП становив 61,30 % (а.с. 197-198, Т. 1).

З висновку експертів № 21954/21955/21956/21957 за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та фототехнічної експертизи, наданого Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса», вбачається, що механічні пошкодження автомобіля «Hyundai I30» д.н.з НОМЕР_1 , характерні для умов виникнення ДТП в якій ударне навантаження було прикладене в районі передньої частини автомобіля Hyundai I30 та направлене спереду назад, відносно його поздовжньої осі та могли утворитися в умовах ДТП від 17.04.2018 року за участі автомобіля Ravon K2 д.н.з НОМЕР_4 та автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 . Виконані ремонтні роботи та використані елементи, що вказані в копії рахунку-фактури № 1614 від 16.05.2018 року, могли бути застосовані для відновлення автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 , пошкодження якого утворилося в умовах ДТП в якій ударне навантаження було прикладене в районі передньої частини автомобіля Hyundai I30 та направлене спереду назад, відносно його поздовжньої осі. Але встановити в категоричній формі чи відповідають механічні пошкодження автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 , вказані в оригіналі звіту SL№24642 та виконані ремонтні роботи, а також використані елементи, вказані в рахунку-фактурі № 1614 від 16.05.2018 року механічним пошкодженням автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 , які фактично утворилися в результаті ДТП від 17.04.2018 року експертним шляхом не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю детальної фіксації механічних пошкоджень автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 на місці виникнення ДТП від 17.04.2018 року (а.с. 01-60, Т. 3).

Суд вважає, що строки звернення до суду позивачем не пропущено з урахуванням норм Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 щодо продовження строків позовної давності на строк дії такого карантину».

Крім того, з 17.03.2022 року, відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18.

Відповідно до ст. 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.

Особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У постанові від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі №754/1114/15-ц, від 21лютого 2020року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі №756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19.

Враховуючи вказане, ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі, оскільки ПрАТ "СК "ГРАВЕ УКРАЇНА" була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» у повному обсязі завданої майнової шкоди та мала виплатити страхове відшкодування лише з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. Згідно звіту SL№24642 про оцінку КТЗ (п. 5.3), коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ Hyundai I30, д.н. НОМЕР_1 становить 0,613, а тому різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 .

У пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові №911/482/17 від 20.03.2018 зазначив, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

В постанові від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зроблено наступний висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

З урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 25 Закону України «Про страхування», суд приходить до висновку, що рахунок-фактури № 1614 від 16.05.2018 року СТО є достатнім доказом вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai I30, д.н.з НОМЕР_1 .

Крім того, стороною відповідача не доведено, що рахунок на підставі якого було здійснено виплату страхового відшкодування містить перелік послуг та деталей, які не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП, оскільки, відповідно до висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та фототехнічної експертизи, виконані ремонтні роботи та використані елементи, що вказані в копії рахунку-фактури № 1614 від 16.05.2018 року, могли бути застосовані для відновлення автомобіля Hyundai I30 д.н.з НОМЕР_1 , пошкодження якого утворилося в умовах ДТП в якій ударне навантаження було прикладене в районі передньої частини автомобіля Hyundai I30 та направлене спереду назад, відносно його поздовжньої осі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА», про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації), підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України).

У порядку статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним під час звернення з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. ( а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83 ,89, 128, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА», про відшкодування шкоди в порядку регресу (суброгації) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» () матеріальну шкоду в розмірі 36 409 (тридцять шість тисяч чотириста дев`ять) грн 05 коп. в порядку суброгації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» () судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (), місцезнаходження: вул. Рибальська, 22, м. Київ, 01011.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватне акціонерне товариство «СК» «ГРАВЕ УКРАЇНА» (), місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 65, м. Київ, 03510.

Суддя М. О. Вітківський