ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/1054/25 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Холод М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року, у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Скиба Тетяна Володимирівна про встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд встановити факт спільного проживання та визнання спадкоємцем четвертої черги.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 постійно проживав однією сім?єю з 2008 року з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому після купівлі-продажу квартири 04.10.2019 переїхали до квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де й продовжує проживати. За весь час сумісного позивач та ОСОБА_2 , вели спільне господарство, були постійно пов?язані спільним побутом, та мали взаємні, та ніким не оскаржувані та неоспорювані права та обов?язки, у зв?язку із тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був інвалідом 1-ї групи терміном дії - безстроково, він завжди потребував сторонньої допомоги в усіх побутових питаннях, а також додаткового матеріального забезпечення. Весь час захворювання ОСОБА_2 , позивач доглядав за ним, та піклувався. Як зазначено в довідці до акту огляду МСЕК ОСОБА_2 інвалід 1 групи з 01.01.2008 був не працеспроможний та постійно потребував стороннього догляду. Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років. ОСОБА_5 на протязі тривалого часу хворіла, серцевими захворюваннями, розладами кровообігу, в зв?язку з чим постійно потребувала сторонньої допомоги. Так позивач завжди допомагав та дбав про ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_5 . Інших близьких родичів у ОСОБА_2 не має. Померлий на протязі тривалого часу хворів на хронічне захворювання - серцевими захворюваннями, розладами кровообігу. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківської області від 17.12.2019. Позивач організував проведення поховання померлого. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 26.5 кв.м. Також зазначає, що 12.06.2019 ОСОБА_2 звернувся добровільно до приватного нотаріуса та уповноважив позивача строком на 3 роки представляти його інтереси в усіх органах державного влади, судових установах та інших органах. Заповіту за життя спадкоємцем складено не було. Позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не має.

Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого. Позивач надав усі визначені законом документи. 09.06.2020 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Скибою Тетяною Володимирівною була заведена спадкова справа за номером 20/2020. ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на спадкове майно не отримав. Позивачу було роз`яснено приватним нотаріусом, що для прийняття спадщини необхідно рішення суду про встановлення факту проживання однією сім?єю зі спадкодавцем, оскільки не підтверджений родинний зв?язок між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 та не підтверджено факт їх сумісного проживання, через що позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для впорядкування спадкових справ.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , протягом періоду із червня 2008 по 15.12.2019.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що з наявних в матеріалах справи доказів неможливо беззаперечно встановити, що заявник зі спадкодавцем мешкали однією сім`єю та мали спільний побут. Позивачем не надано жодного належного доказу щодо їх сумісного проживання і розумінні ст. 3 СК України. ОСОБА_1 документально не підтверджує факт постійного проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 . Заявником не надано до суду доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін побуту, проведення спільних витрат, взаємність прав та обов`язків.

Також зазначається, що факт проживання його та ОСОБА_2 підтверджується показами свідка. Однак у постанові Верховного Суду від 26.10.2023 по цивільній справі № 522/14664/21 визначено, що покази свідків про проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю не є достатніми доказами про наявність сім`ї в розумінні ст. 3 СК України.

Зауважено, що питання організації поховання, та понесені у зв`язку із цим витрати здійснюється вже після відкриття спадщини, що жодним чином не підтверджує факт проживання заявника однією сім`єю зі ОСОБА_2 та не відноситься до предмету доказування, так як виходить за межі п`ятирічного строку до часу смерті спадкодавця, а отже не є належним доказом у розумінні ст.77 ЦПК України. Так, у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2019 по справі №461/4689/15-ц (провадження 61-43735св18) було наведений правовий висновок про те, що: «...обставини щодо надання допомоги та піклування позивачем про померлого не підтверджують факту наявності між ними відносин, притаманних сім`ї.»

Вказано, що заява про долучення доказів позивачем подана до суду з порушенням процесуального строку, після закриття підготовчого провадження. За таких умов приєднання до матеріалів справи вказаної заяви без належного обґрунтування причин неможливості подати такі докази у встановлені строки, є порушення приписів цивільного процесуального законодавства.

Також висловлені зауваження щодо порушення правил підсудності.

Згідно розпорядження Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року №65 про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області: відновлено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського, Ленінського, Московського, Орджонікідзевського, Фрунзенського, Червонозаводського районних судів м. Харкова, Чугуївського міського суду Харківської області, Дергачівського, Харківського районних судів Харківської області, змінену розпорядженнями Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», від 16 березня 2022 року № 10/0/9-22 «Про скасування розпорядження від 16 березня 2022 року № 9/0/9-22, зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Миколаївської та Харківської областей)», із 23 листопада 2022 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.08.2023 цивільну справу передану на розгляд до Московського районного суду м. Харкова за клопотанням представника позивача. Розгляд клопотання був здійснений без врахування доводів відповідача щодо незаконності такого рішення, внаслідок чого стало порушення правил підсудності справи.

Вказує, що Київському, Ленінському, Октябрському районним судам м. Полтави, Глобинському, Котелевському, Полтавському районним судам Полтавської області забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійшли на розгляд цих судів відповідно до розпоряджень Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», від 14 березня 2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», від 16 березня 2022 року № 10/0/9-22 «Про скасування розпорядження від 16 березня 2022 року № 9/0/9-22, зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Миколаївської та Харківської областей)».

Зауважує, що факт відновлення здійснення правосуддя Московським районним судом м. Харкова роботи за Розпорядженням Голови Верховного Суду №65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року не передбачає зміну підсудності, а пункт 2 зазначеного Розпорядження містить припис, що Октябрському районним судам м. Полтави, який раніше розглядав справи, підсудні Московського районного суду м. Харкова, забезпечити розгляд справ (проваджень), які до 22 листопада 2022 року включно надійдуть на розгляд цього суду. Отже, за вказаних обставин не вбачається законності розгляду справи Московським районним судом м. Харкова.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та позивача відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду не відповідає.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з доведеності факту, що заявник проживав разом зі спадкодавцем однією сім`єю понад 5 років, що факт спільного проживання повністю підтверджений належними та допустимими доказами в їх сукупності, судом досліджено письмові докази, показами свідків, які свідчили про наявність ознак ведення спільного господарства, утримання майна, спільного вирішення питання про придбання предметів.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтею 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.08.2018 у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), та Верховним Судом у постановах: від 21.03.2019 у справі №461/4689/15-ц (провадження №61-43735св18); від 10.10.2019 у справі №520/8495/17 (провадження №61-7058св19); від 17.10.2019 у справі №712/1294/17 (провадження №61-34351св18); від 09.01.2020 у справі №186/421/17 (провадження №48280св18); від 09.06.2021 у справі №346/5702/18 (провадження №61-17111св20).

У відповідності до ст.1264 ЦК України до четвертої черги спадкоємців за законом відносяться особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 займався організацією кремації та похованням ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору замовлення № 2846/1 від 18.12.2019 (а.с. 20).

Відповідно копії довіреності від 20.06.2019 ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 строком на 3 роки представляти його інтереси в усіх органах державного влади, судових установах та інших органах. (а.с. 26)

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , показав, що він був знайомий з ОСОБА_2 з 1995 року. Жили поруч у сусідніх будинках. Обидва вони інваліди. Коли померла мати ОСОБА_2 , позивач взяв на себе усі обов`язки по догляду за ОСОБА_2 . Потім вони переїхали на АДРЕСА_2 , але продовжували спілкуватися. Коли позивач не міг піклуватися про ОСОБА_2 , він за проханням ОСОБА_1 доглядав за ОСОБА_2 . Позивач купив ОСОБА_2 інвалідну коляску, постійно доглядав за ним. Займався похованням і його і його матері. З його точки зору ОСОБА_1 і ОСОБА_2 складали одну родину, хоча родичами не були.

Заявником суду було надано частково копії квитанції про оплату комунальних послуг за місцем проживання ОСОБА_2 за адресом АДРЕСА_1 за 2018-2019рр, заявник сплачував комунальні послуги, заборгованість відсутня.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо доводів скарги про порушення правил підсудності судом, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 02.11.2021 ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова Майстренко О.М. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вітер Г.Р. до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом. Призначено підготовче судове засідання у загальному порядку на 26.11.2021 на 09.20 годин (а.с.38 т.1).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Московському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави.

21.04.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №643/15416/21 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вітер Г.Р. до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом розподілена судді Октябрський районного суду м.Полтави Блажко І.О. (а.с.73 т.1).

01.06.2023 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави заяву представника позивача ОСОБА_1 , за ордером адвоката Вітер Г.Р. про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції - задоволено. Допущено участь позивача ОСОБА_1 , представника позивача за ордером адвоката Вітер Г.Р. в судовому засіданні призначеному на 13.30 годин 03 серпня 2023 року та усіх наступних засіданнях в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобів - за допомогою системи «EASYCON». Призначено розгляд справи по суті на 13.30 годин 03 серпня 2023 року (а.с.106 т.1).

24.07.2023 до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 , за ордером адвоката Вітер Г.Р. про повернення справи. В якому прохав : цивільну справу №643/15416/21за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Вітер Г.Р. до Харківської міської ради, третя особа ПН Харківського МНО Скиба Т.В. про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом передати на розгляд за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова (а.с.114-118 т.1).

В судове засідання відповідач Харківська міська рада свого представника не направила, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена належним чином (а.с.123 т.1).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03.08.2023 цивільну справу передану на розгляд до Московського районного суду м.Харкова за клопотанням представника позивача.

За таких обставин не можна вважати, що суд, який розглянув справу був неповноважний її розглядати.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що інші доводи скарги знайшли підтвердження у матеріалах справи.

Всупереч вказаній нормі ст. 89 ЦПК України суд першої інстанції не навів у своєму рішенні доказів на підтвердження того, що між позивачем та спадкодавцем виникли фактичні відносини, яким притаманні ознаки сімейних, які зазначені у ст. 3 СК України та згідно правових висновків, які були висловленні у вказаному рішенні Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99, а також, що вони тривали протягом п`яти років на день смерті спадкодавця. Надані позивачем докази таких відносин не підтверджують, вони свідчать, що між позивачем та спадкоємцем протягом строку, який є менше, ніж 5 років, як це передбачено у нормі ст.1264 ЦК України для четвертої черги спадкоємців за законом, склалися добрі стосунки взаємної довіри та поваги. Але за відсутності доказів ведення сумісного господарства та за меншої тривалості їх відносин, цього недостатньо для задоволення заяви ОСОБА_1 відповідно до змісту норми ст.1264 ЦК України.

Наведені свідчить, що доводи скарги знайшли своє часткове підтвердження у матеріалах справи та спростували висновки суду щодо доведеності заяви.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд помилково вважав встановленими обставини справи, які належним чином не доведені, внаслідок чого помилкового застосував вказані норми матеріального права, то відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове - про відмову у задоволенні позову, за його недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України за рахунок позивача підлягають відшкодуванню понесені апелянтом витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2024 року- скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Скиба Тетяна Володимирівна про встановлення факту спільного проживання та визнання спадкоємцем - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір сплачений за подачу апеляційної скарги у сумі 908 грн 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2025 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії Ю.М.Мальований.

О.В.Маміна.