Справа № 308/464/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2025 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судового засідання Мішко М.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Ільницького С.М.
відповідачки ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою адвоката Ільницького Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, -
Адвоката Ільницький С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.09.2023 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_1 у розмірі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи із 10.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Зазначає, що станом на сьогодні, ОСОБА_1 немає можливості сплачувати визначені судом аліменти, через зміни його матеріального стану, а також погіршення здоров`я, оскільки останній є інвалідом та його дохід становить 1362 гривні 50 копійок на місяць. Також у ОСОБА_1 погіршилося здоров`я через травму голови, у зв`язку із чим неодноразово лікувався.
З урахуванням наведеного позивач просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 вересня 2023 року, з 3500 грн. на 1600 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
21.03.2025 року від представника відповідачки адвоката Конопіхіна А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що син ОСОБА_1 постійно проживає з відповідачкою. При цьому відповідачка постійно потерпає від психологічного насильства з боку позивача, відносно останнього судом неодноразово виносилися постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.
Крім того вказує, що малолітній син ОСОБА_4 перебуває на обліку служби у справах дітей Виконавчого комітету Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 23.03.2021 року (взятий на облік ССД Уж РДА від 03.05.2019 року наказ №26, як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, яка постраждала від економічного насильства в сім`ї).
На переконання відповідача, позивач не бажає утримувати свою дитину інваліда.
Щодо долучених доказів на погіршення стану здоров`я позивача, зазначає, що такі не є заключним діагнозом, а є лише складовою діагностичного процесу та не вказує на зміни у стані здоров`я позивача.
У зв`язку з наведеним просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
25.03.2025 року від представника позивача адвоката Ільницького С.М. до суду надійшла письмова відповідь на відзив, доводи якої зводяться до того, що позивач є інвалідом, його дохід становить 1362,50 грн., його майновий стан та стан його здоров`я погіршилися і він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 3500,00 грн. Щодо доводів відповідача про вчинення позивачем домашнього насильства, вважає такі недоведеними, до матеріалів справи не було долученого жодного належного та допустимого доказу вказаним обставинам.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ільницький С.М. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили задовольнити з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Конопіхін А.В. у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, просили у задоволенні таких відмовити з підстав та мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 ..
Від даного шлюбу в них народився спільна дитина син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.09.2023 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом через погіршення стану його здоров`я, а також через те, що він є інвалідом, а його дохід становить 1362,50 грн.

Так, на підтвердження своїх доводів, позивачем до позовної заяви долучена копія висновку із Західноукраїнського спеціалізованого медичного центру «МЕВІЗ» від 27.12.2023 року з якого слідує, що за результатами комп`ютерної томографії головного мозку позивача ОСОБА_1 встановлені: непрямі КТ ознаки церебральної мікроангіопатії, Fazekas Scale ст.1 з порушенням ліквородинаміки та атрофічним компонентом GCA 1 бал. Наслідки оперативного втручення.

Також зазначено, що цей висновок не є заключним діагнозом , а лише складовою частиною діагностичного процесую Потребує кореляції з клініко-лабораторними даними та іншими методами візуалізації. Не замінює проведення ендоскопічних процедур чи біопсії.

Окрім цього до матеріалів справи долучені копії пенсійного посвідчення позивача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , з якого слідує, що останній є інвалідом 3-ї групи з дитинства.

Згідно довідки Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 0441 4243 2131 2491 від 26.12.2024 року слідує, що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області і отримує соціальну пенсію розмір якої за 2024 рік становить 17405,00 грн., що приблизно в середньому становить 1 450,41 грн. щомісячно.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 1 та 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину (дітей), якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача та стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Виключно довідка про отримання позивачем соціальної пенсії не може свідчити про суттєве погіршення його майнового стану чи скрутного матеріального становище. Вказані обставини не можуть свідчити про відсутність грошових коштів на рахунках, наявність чи відсутність рухомого, нерухомого майна, цінних паперів тощо.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що позивач переконливих доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, та слугувати самостійними підставами для зменшення їх розміру не можуть, а також те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням суду не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що достатніх та законних підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Відтак з урахуванням встановленого суд вважає, що заявлені вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дитини до задоволення не підлягають.

Виходячи з наведеного, у задоволенні слід позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 182,184,192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви адвоката Ільницького Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживанняс. АДРЕСА_1 ).

Представник позивача : Ільницький Сергій Михайлович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ),

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 )

Представник відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 .)

Час та дата складання повного тексту рішення 6.06.2025 року о 16 год. 15 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул