У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 Справа №607/183/25 Провадження №2/607/767/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вароди П.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст позовної заяви

03 січня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання: 1) дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» щодо квартири АДРЕСА_1 ; 2) за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 1 6).

В обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. зазначив, що гарантійним листом відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» від 11 лютого 2020 року № 13958332 їй було повідомлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 142/08/26-CLNv від 28 травня 2008 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 , з боржником, був укладений Іпотечний договір від 28 травня 2008 року за реєстровим № 2277, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. 26 березня 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Веста» (нова назва ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), були укладені Договір відступлення права вимоги № 0002/19/5 та Договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдін М.А., за реєстровим № 254, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста». У зв`язку з невиконанням умов, щодо погашення заборгованості за кредитним договором ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» 03 жовтня 2019 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Проте, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» зазначило, що готове піти їй на зустріч, та запропонувало викупити майно, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 69,4 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м. за ціною 22 876 доларів США, за курсом НБУ на дату оплати за наступним графіком оплати: в строк до

28 грудня 2019 року 4000 доларів США; в строк до 28 січня 2020 року 3 775,20 доларів США; в строк до 28 лютого 2020 року 3 775,20 доларів США; в строк до 28 березня 2020 року 3 775,20 доларів США; в строк до 28 квітня 2020 3 775,20 доларів США; в строк до 28 травня 2020

3 775,20 доларів США. При цьому ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» гарантувало у разі оплати згідно з графіком підписати договір купівлі-продажу до 28 травня 2020 року включно.

Позивач вказує, що на виконання умов гарантійного листа ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» вона, з метою викупу квартири АДРЕСА_1 , сплатила на рахунок ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» кошти в розмірі 22 876 доларів США в гривнях за курсом Національного Банку України на день оплати на загальну суму 642 540 гривень, що підтверджується банківськими квитанціями за період з 28 грудня 2019 року по 28 червня 2022 року.

10 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» із досудовою вимогою, у якій звертаючи увагу на порушення термінів укладення з нею договору купівлі-продажу спірної квартири просила в строк до 10 днів з дня отримання цієї досудової вимоги укласти з нею договір купівлі-продажу квартири або повернути їй грошові кошти в розмірі 22 876 доларів США в гривнях за курсом Національного Банку України на день оплати на банківський рахунок із зазначенням відповідних реквізитів. ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 листом від 25 липня 2024 року № 1-11725 повідомило, що кошти згідно попереднього договору за викуп оспорюваної квартири сплачено на їхню користь у повному обсязі. Щодо укладення договору купівлі-продажу зазначило, що у Товариства наразі відсутня технічна можливість оформити договір купівлі-продажу належним чином. Таким чином, відповідач ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» безповоротно ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири, а позивачка в свою чергу немає можливість із цієї причини нотаріально посвідчити вказаний договір.

2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), не скористалося.

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2025 року відкрито провадження у цій цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 46).

22 квітня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. подав заяву про затвердження мирової угоди та мирову угода від 18 квітня 2025 року, яка підписана сторонами, та в якій вказано:

ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», в особі директора Дяченко Євгенія Григоровича, який діє на підставі Статуту, які є сторонами у цивільній справі № 607/183/25, що перебуває в провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, в межах своїх прав та обов`язків, уклали цю мирову угоду на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 визнає та не оспорює право власності ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на грошові кошти в загальній сумі 720 640 (сімсот двадцять тисяч шістсот сорок) гривень, з яких: 642 540 (шістсот сорок дві тисячі п`ятсот сорок) гривень сплачені ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» в період з 28 грудня 2019 року по 28 червня 2022 року, та 78 100 (сімдесят вісім тисяч сто) гривень внесені ОСОБА_1 15 березня 2024 року на рахунок приватного нотаріуса Баранцової Олени Володимирівни, в рахунок оплати вартості квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого

майна 101.

2. ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» визнає та не оспорює право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, набуте нею внаслідок сплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» її вартості в сумі 720 640 (сімсот двадцять тисяч шістсот сорок) гривень.

3. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого

майна 101.

4. ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» беззастережно підтверджують, що ця мирова угода відповідає їхнім дійсним намірам і не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину, укладається ними у відповідності з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психологічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин. Ця мирова угода укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення умов мирової угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються угодою, а також свідчать, що угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать підписи у ній.

5. Судові витрати понесені сторонами по справі покласти на позивача. (а.с. 81, 82).

07 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» адвоката Арсемікової І.В. надійшла заява про затвердження мирової угоди та розгляд справи без їх участі (а.с. 83 85).

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варода П.Б. в судовому засіданні мирову угоду підтримав, просив її затвердити.

Відповідач ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» в судове засідання не з`явилося з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте, від їхнього представника адвоката Арсемікової І.В. надійшла заява про затвердження мирової угоди та розгляд справи без їх участі (а.с. 83 85).

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши заяву про затвердження мирової угоди у справі, суд виходить з наступного.

ІІ. Мотивувальна частина

Відповідно до статті 189 ЦПК України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Як вказано в частині першій статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто це є їхнім диспозитивним правом, мирова угода підлягає затвердженню судом.

Виходячи з положень частини першої, другої, п`ятої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди (див., пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2024 року, справа № 185/8179/22).

Мирова угода це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок відмови позивача від частини своїх вимог або їх зміни, визнання відповідачем зміненого позову чи зменшення розміру позивних вимог (постанова Верховного Суду від 26 червня 2024 року, справа № 489/3569/22).

Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов`язків сторін та предмету спору. Не може визнаватися судом мирова угода, в якій нічого не вирішено про долю заявлених позивачем вимог і умови якої не пов`язані зі спірними правовідносинами, так як така угода не приведе до усунення конфлікту.

Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані інтереси інших осіб, є не виконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Верховний Суд у постанові від 30 червня 2021 року (справа № 301/395/19) вказав, що виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальним законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства.

Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що:

1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу;

2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами;

3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди (див. постанову Верховного Суду від 14 червня 2018 року, справа № 442/7436/15).

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди, зокрема, вимогам закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із таким затвердженням.

У цій цивільній справі сторони фактично просять передати право власності на нерухоме майно позивачу.

Мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні (постанова Верховного Суду 12 червня 2018 року, справа № 908/1604/17), відтак сторонами не враховано, що мирова угода не є тим правочином, який вчиняється за загальними правилами цивільного законодавства, вона має особливу правову природу.

Набуття права власності врегульовано главою 24 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), а припинення такого главою 25 ЦК України.

Отже, умови мирової угоди, запропоновані сторонами, суперечать закону, оскільки фактично, за умовою мирової угоди, суд має визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що у свою чергу не узгоджується з вимогам ЦК України.

При вирішенні питання щодо визнання мирової угоди суд звертає увагу сторін, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Суд при здійсненні судочинства не може підміняти собою інші органи, зокрема органи, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють державну реєстрацію, а судові рішення не можуть підміняти посвідчення правочинів, зокрема щодо переходу права власності на нерухоме майно.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦПК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України), і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Таким чином, суд висновує, що умови мирової угоди суперечать закону та можуть порушити права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Крім того, як встановлено під час розгляду цієї справи, позивач ОСОБА_1 вже зверталася з аналогічним позовом до суду у справі № 607/13489/23 (спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав), що в свою чергу дає підстави для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року (справа № 320/9224/17) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа № 761/7978/15-ц) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову це річ, щодо якої виник спір».

Суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (постанова Верховного Суду від 1 березня 2024 року, справа № 686/21629/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року (справа № 917/1739/17) вказано, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною другою статті 3 цього Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року (справа № 607/13489/23) у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено. Вказане судове рішення набрало законної сили 20 червня 2024 року.

Таким чином, суд вважає, що провадження у справі № 607/183/25 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно підлягає закриттю, оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року (справа № 607/13489/23), у задоволенні позову між тими самими сторонами (позивач ОСОБА_1 , відповідач ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», про той самий предмет (нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 69,4 кв.м, житловою площею 43,4 кв.м.) і з тих самих підстав (визнання: 1) дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» щодо квартири АДРЕСА_1 ; 2) за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ) відмовлено, та вказане рішення набрало законної сили.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що згідно з вимогами частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З урахуванням того, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року, справа № 607/13489/23, у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено, а позивач повторно звернулась до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, провадження по справі № 607/183/25 за вказаним позовом підлягає закриттю.

Крім того, оскільки ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2025 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі (а.с. 46), а судом закрито провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, таким чином, слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції на користь держави у розмірі 12 112 гривень (позовна вимога майнового характеру 15 140 гривень (ціна позову 2 209 117,50 гривень) * 0,8).

Керуючись статтями 2, 13, 43, 49, 189, 207, 223, 255 256, 258 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Вароди Павла Борисовича про затвердження мирової угоди у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно відмовити.

2. Провадження у цивільній справі № 607/183/25 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Варода Павло Борисович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно закрити на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України.

3. Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 наслідки закриття провадження у справі, а саме приписи частини другою статті 256 ЦПК України, відповідно до якої, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 12 112 (дванадцять тисяч сто дванадцять) гривень.

5. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

6. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

7. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

9. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

10. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 19 червня 2025 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», адреса місцезнаходження: вул. Сурикова, 3, м. Київ, корп. 8Б, офіс 103, .

Головуючий суддя Т. І. Якімець