Номер провадження 2/373/365/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

20 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Залеської А.О.

за участі секретаря судових засідань Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ БУД 24» про розірвання договору та стягнення попередньої оплати,

Представниця позивачки адвокат Костюк Ю.В. звернулася до суду з позовом, в якому просила:

1) розірвати Договір поставки №21072023 від 21.07.2023;

2) стягнути з відповідача ТОВ «МОДУЛЬ БУД 24» на користь ОСОБА_1 як відшкодування за невиконання умов договору 182558,07 грн, з яких: 132450,00 грн сума попередньої оплати; 10251,59 грн інфляційне збільшення; 39856,48 грн пеня.

Також просила стягнути понесені позивачем судові витрати: 15000,00 грн витрати на правову допомогу та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2023 між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «МОДУЛЬ БУД24» було укладено Договір поставки №21072023, за яким товаром поставки вважається зведення будинку на пальовий фундамент в м. Переяславі та закінчення зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт за замовленням покупця ОСОБА_1 . Загальна ціна договору 868010,00 грн. Строк поставки 90 календарних днів, тобто до 19.10.2023. Відповідно до п. 4.1 Договору оплата замовлення здійснюється у такому порядку: 60% - перша частина оплати (520806,00 грн) у момент підписання договору; 30% друга частина оплати (260403,00 грн) після виготовлення каркасу, замовлених вікон та дверей; 10 % ( 86801,00 грн) по факту закінчення оздоблюваних робіт.

Позивачка на виконання умов договору одразу сплатила 14000 доларів США, що відповідає 511960,40 грн (за офіційним курсом НБУ станом на 22.09.2023 за 1 долар США 36,57грн.) Друга оплата була здійснена позивачкою 22.09.2024 в розмірі 270000,00 грн. Таким чином, загальна сплачена частина згідно договору склала 781960,40 грн. Залишок несплаченої суми за договором складає 86049,60 грн (868010,00 грн 781960,40 грн). Зазначає, що на даний час відповідач не здійснив оздоблювальні роботи, тому позивачка не оплатила залишок суми за договором в розмірі 86049,60 грн. Також не завершено роботи, які вже оплачені позивачем в якості попередньої оплати, а саме: міжкімнатні двері в кількості 2 штук вартістю 3300 грн, загальна вартість 6600,00 грн; вимикачі, розетки в кількості 15 штук, вартість 200 грн/шт., загальна вартість 3000,00 грн; тераса в кількості 1 штука, вартістю 102600,00 грн; ганок в кількості 1 штука, вартістю 20250,00 грн. Загальна вартість оплачених та незавершених робіт складає 132450,00 грн. Позивачкою двічі поштою було направлено претензію відповідачу, з вимогою завершити роботи або повернути сплачені кошти з урахуванням невиконаних робіт. Претензії (досудову вимогу) відповідач отримав 26.07.2024 та 16.09.2024, однак залишив їх без реагування. В зв`язку з невиконанням договору відповідачем, позивачка просить розірвати договір поставки та стягнути з відповідача на свою користь частину суми попередньої оплати в розмірі 132450,00 грн, інфляційне збільшення цієї суми, розраховане за період прострочення (19.10.2023 - 08.11.2024) в розмірі 10251,59 грн та пеню, нараховану за цей же період відповідно до п. 8.3 Договору в розмірі 39856,48 грн. Тож, всього до стягнення з відповідача позивачка просить 182558,07 грн.

11.02.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в загальному порядку. Відповідачу роз`яснена право на подання відзиву на позов із запереченнями проти обставин, на які посилається позивач. Відповідач отримав ухвалу суду та документи позовної заяви 21.02.2025, однак відзиву на позов не подав, у підготовчому провадженні та судовому розгляді справи участі не брав, представника у судові засідання для розгляду справи по суті: 22.05.2025 та 10.06.2025 не направив.

Від представниці позички надійшла заява про розгляд справи без її участі та без позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

За таких обставин, враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи відповідно до положень ч.4 ст. 223 ЦПК України за наявними письмовими матеріалами справи, згідно з ч.2 ст. 191 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.07.2023 між ТОВ «МОДУЛЬ БУД24» (постачальник) в особі директора Винника Олександра Анатолійовича та ОСОБА_1 (покупець) було укладено Договір поставки №21072023 (Договір будівництва будинку) (а.с.16-17).

Згідно пунктів 1.1., 1.2. Договору, постачальник зобов`язується на умовах та в порядку, визначених цим договором, поставити покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти названий товар та оплатити його. Поставкою вважається зведення будинку на пальовій фундамент в м. Переяслав і закінчення зовнішніх та внутрішніх оздоблювальних робіт. Асортимент та кількість товару наведено в додатку (специфікація) до цього договору.

Покупець оплачує поставлений постачальником товар, що є предметом поставки за цим договором, за ціною, передбаченою у додатку №1, що додається до цього договору (специфікація). Ціна включає вартість обладнання, пакування, податки та збори, що підлягають оплаті в Україні та його монтаж (п2.1. Договору).

Згідно з пунктом 3 Договору закріплено, що товар, який є предметом поставки за цим договором, повинен бути поставлений покупцю протягом 90 календарних днів після надходження передоплати. Постачальник зобов`язується поставити товар у повному асортименті згідно переліку обладнання, зазначеного в додатку (специфікації). Часткові поставки дозволяються, лише за згодою обох сторін. Перехід права власності та всіх ризиків на товар відбувається у момент поставки за товар та підписання представником покупця видаткової накладної. Роботи пов`язані з монтажем виробу та підключенням його до інженерних мереж виконується силами постачальника. встановлення будинку на фундамент здійснюється силами постачальника.

Відповідно до п.4.1. Договору, оплата по цьому договору здійснюється в українських гривнях за наступними умовами: 60% перша частина оплати в момент підписання договору; 30% друга частина оплати після виготовлення дерев`яного каркасу, замовлених вікон та дверей; 10% по факту закінчення оздоблювальних робіт, але не пізніше трьох банківських днів.

Передача (приймання-здача) товару і приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами з підписанням видаткової накладної та товарно-транспортної накладної (п.6.1. Договору).

За змістом п. 7.1 Договору, договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 90 календарних днів.

Відповідно до п. 8.1 Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

В силу пункту 8.3 Договору у разі невиконання постачальником умов пункту 3 Договору (Умови поставки), він сплачує покупцю пеню в розмірі діючої облікової ставки НБУ (на день нарахування пені) за кожен день прострочення.

Згідно з пунктом 10.4 Договору усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього договору і не врегульовані ним, регламентуються законодавством України.

Відповідно до Специфікації (додаток №1 до договору поставки №21072023 від 21.07.2023) тип виробу: модульний будинок площею 41 м2. Строк виконання замовлення: 90 робочих днів. Вартість модульного будинку (п. 4 специфікації) складає 868010,00 грн (ціна без ПДВ) У пункті 4 Специфікації викладено наступний порядок розрахунків:п 4.1. Замовник оплачує товар в розмірі 60% ціни товару, що становить 520806,00 грн в день підписання цього договору (виріб приймається в роботу з моменту внесення оплати); п. 4.2. Другу частину 30% ціни товару, що становить 260403,00 грн після виготовлення каркасу виробу; п. 4.3. Третю частину 10% ціни товару, що становить 86801,00 грн після встановлення будинку, але не пізніше 3-х банківських днів (а.с.19-20).

Згідно копії розписки, яка долучена позивачкою до позову, ОСОБА_2 - керівник відділу продажів ТОВ «МОДУЛЬ БУД24», засвідчила факт отримання коштів в розмірі 14000 доларів США, а також 22.09.2023 ОСОБА_3 директор ТОВ «МОДУЛЬ БУД24», засвідчив отримання другої передплати в розмірі 270060,00 грн на виконання умов договору №21072023 від 27.07.2023 (а.с.21).

17.07.2024 позивачка ОСОБА_1 направила відповідачу претензію про прострочення виконання зобов`язання за договором на 270 днів з вимогою завершити невиконані роботи згідно опису на суму 196008,00 грн в строк до 15.08.2024 або повернути сплачені кошти з розрахунку невиконаних робіт. Вказана претензія відповідно до трекінгу Укрпошти № 077 отримана відповідачем 26.07.2024 (а.с.8-11).

06.09.2024 представницею позивачки повторно направлено претензію ТОВ «МОДУЛЬ БУД24» аналогічного змісту, яка отримана відповідачем 16.09.2024 (а.с.12-15).

Встановлені вище обставини свідчать, що між сторонами існують правовідносини, що виникли на підставі договору, який має ознаки змішаного договору поставки та договору підряду, та регулюються нормами Глав 54 та 61 Цивільного кодексу України, загальними положеннями про договір та зобов`язання.

В силу ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч.2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з: договорів та інших правочинів; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди, інших юридичних фактів тощо.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язання) може бути настання або не настання певної події (ч.6 ст. 11 ЦК України).

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Особливості купівлі-продажу об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості визначаються законом (ч.1 ст. 656 ЦК України).

За змістом ч.1,2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ч.1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами ч.1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу .

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В силу ст.ст. 525, ч.1 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно абз.1 ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пед явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги (ч.2 ст. 530 ЦК України).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Уразі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 611 ЦК українки у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. .

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язанням, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно вимог ч.ч.2-5 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги встановлені обставини, позиції сторін, наведені вище норми права, які регулюють спірні правовідносини та керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик, пов`язаний із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 21.07.2023 між ТОВ «МОДУЛЬ БУД 24» (постачальник) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір поставки № 21072023, згідно умов якого відповідач (постачальник) взяв на себе зобов`язання по будівництву модульного будинку на пальовий фундамент у м. Переяславі з зовнішнім та внутрішнім фінішним оздобленням у строк 90 календарних днів після надходження передплати за будинок.

Загальна вартість товару модульного будинку згідно специфікації 868010,00 грн, з яких: 60 % та 30% - дві частини передплата (двома платежами), а 10% (86801 грн) плата після встановлення будинку по факту закінчення оздоблювальних робіт.

Позивачка на виконання умов договору станом на 22.09.2023 внесла передплату у загальній сумі 781960,40 грн двома платежами (511960,40грн/при укладанні договору + 270000,00 грн/22.09.2023). Залишок несплаченої суми склав 86049,60 грн (за оздоблювальні роботи), що не перевищує 10% від ціни товару, як передбачено умовами договору.

За встановлених обставин з урахуванням умов договору основне зобов`язанням по зведенню будинку ТОВ «ТОВ «МОДУЛЬ БУД 24» (постачальник та підрядник) повинен був виконати у строк 19.10.2023 (90 днів з дня укладання договору та здійснення першої передплати замовником-покупцем).

Відповідач не надіслав суду жодних заперечень стосовно невиконання частини робіт на суму 132450,00 грн, які як стверджує позивачка оплачені нею у спосіб передплати. Також відповідач не відреагував на дві досудові претензії, надіслані йому позивачкою з переліком невиконаних робіт та з вимогою повернути передплату за відповідні невиконані роботи. Видаткової накладної про передачу (приймання-здачу) товару та товаро-транспортної накладної, яка передбачена п. 6.1 договору, суду не надано.

За таких обставин у суду немає підстав сумніватись у дійсності твердження позивачки про невиконання відповідачем обсягу робіт (зустрічного зобов`язання) на суму 132450,00 грн, що є частиною попередньо сплаченої позивачкою суми як передплата за договором.

З моменту першого звернення позивачки до відповідача з претензіями (17.07.2024) на момент ухвалення рішення у цій справі відповідачем не вживались заходи врегулювання спору, не запропоновано позивачці ні повернення частини попередньої оплати (яка передбачена як обов`язковий платіж згідно з умовами Договору), ні завершення робіт.

На переконання суду відповідач ТОВ «МОДУЛЬ БУД 24», будучи стороною договору № 21072023(постачальником та підрядником одночасно) істотно порушив умови договору, допустив неналежне виконання основного зобов`язання щодо поставки та встановлення модульного будинку із виконанням усіх зовнішніх і внутрішніх робіт, а саме: відповідач прострочив виконання договору та не здійснив необхідний обсяг робіт, визначений договором на суму попередньої оплати 132450,00 грн. Вказане робить неможливим (щонайменше, ускладнює) використання товару покупцем за призначенням.

Отже, внаслідок невиконання зобов`язання за договором та не реагування відповідача на письмову претензію позивачки, остання значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору завершення усіх робіт відповідачем як постачальником та підрядником та повний викуп новозбудованого будиночку за обумовленою в договорі ціною, що за правилами п. 1 ч. 1 ст. 611 та ч.2 ст. 651 ЦК України є підставою для розірвання Договору поставки № 21072023 від 21.07.2023. Тому позовні вимоги у частині розірвання договору підлягають задоволенню.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц)

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (такі висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 910/3611/23, від 09.02.2023 у справі № 910/5041/22, від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17).

Отже, за встановлених обставин, з урахуванням грошової вимоги позивачки у зв`язку з простроченням виконання відповідачем основного зобов`язання за договором поставки та зведення будинку, починаючи з 19.10.2023 у відповідача відповідно до положень ч.2 ст. 693 ЦК України виникло грошове зобов`язання (обов`язок) повернути попередню оплату товару в розмірі невиконаного зустрічного зобов`язання (робіт на суму 132450,00 грн). Тому суд задовольняє позовні вимоги про стягнення попередньої оплати.

Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми попередньої оплати, то суд зазначає наступне.

Стягнення інфляційних втрат це процес відшкодування збитків, спричинених знеціненням грошей унаслідок інфляції, коли одна сторона порушила грошове зобов`язання перед іншою. Таке стягнення, зокрема передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України.

Компенсацію інфляційних збитків і 3 % річних можна вимагати і за затримку повернення передплати за непоставлений товар. Такого висновку дійшла Велика Палата ВС, відступивши від протилежних позицій. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 роз`яснено, що повернення передплати є грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 ЦК України, а отже, можна вимагати компенсацію за затримку. Роз`яснено, що оскільки правовідносини, в яких у зв`язку з фактичним закінченням терміну поставки у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцеві передплату відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, на нього можуть нараховуватися інфляційні збитки і 3 % річних на підставі частини 2 статті 625 ЦК України.

Суд перевірив правильність застосування представником позивача індексу інфляції у період з 19.10.2023 по 08.11.2024 та формулу розрахунку інфляційних втрат, виходячи із неповернутої суми попередньої оплати 132450,00 грн, та дійшов висновку, що у позовній заяві вірно визначена сума інфляційних втрат - 10251,59 грн (за період з 19.10.2023 по 08.11.2024), яка підлягає стягненню з відповідача ТОВ «МОДУЛЬ БУД 24» разом з частиною попередньої оплати, повернення якої є грошовим зобов`язанням відповідача, внаслідок прострочення виконання основного зобов`язання за договором поставки.

Що стосується вимоги про стягнення пені у сумі 39825,48 грн, то представник позивача помилково здійснив розрахунок за подвійною обліковою ставкою НБУ, тоді як у п. 8.3 Договору поставки за невиконання постачальником умов пункту 3 договору (строк поставки) він сплачує покупцю пеню в розмірі діючої облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Виходячи з облікової ставки НБУ (на день нарахування пені) за період прострочення: з 19.10.2023 по 08.11.2024 загальна сума пені, що нарахована за кожен день прострочки на суму попередньої оплати (132450,00 грн), складає 19928,24 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що внаслідок невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання та умов договору у визначений строк з нього на користь позивача підлягає стягненню сума 162629,83 грн, яка складається з наступного: 132450,00 грн - частина попередньої оплати; 10251,59 грн інфляційні втрати; 19928,24 грн пеня.

Таким чином, позовні вимоги щодо суми стягнення підлягають частковому задоволенню внаслідок зменшення суми пені.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на вимогах закону та умов договору, є справедливим по відношенню до обох сторін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд оцінює витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

За правилами ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати: на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За правилом ч.1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 182558,07 грн.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачка судовий збір у розмірі 3036,78 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ ПриватБанк від 27.01.2025.

Оскільки, суд частково задовольняє позовні вимоги на суму 162629,83 грн, що становить 89,08 % від ціни позову, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог 2705,16 грн (3036,78 х 89,08 %) .

На підтвердження понесення витрат на професійну правову допомогу (15000 грн) до позову доучено: копію Договору від 03.09.2024 про надання юридичних послуг, укладено між ТОВ «Юридична компанія «Шатило і Партнери» та ОСОБА_1 ; копію наказу (розпорядження) №ЮК000000001-5 від 04.02.2020 про прийняття на роботу Костюк Ю.В. на посаду юриста у ТОВ «Юридична компанія «Шатило і Партнери»; копію Договору про надання правової допомоги від 03.09.2024, укладеного між адвокаткою Костюк Ю.В. та ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії КС №6567/10 від 26.04.2018 на ім`я Костюк Ю.В.; копією ордеру адвоката на надання правничої допомоги від 04.12.2024; копією платіжної інструкції №0.0..1 від 30.10.2024 від Бондаренко Т.В. про сплату 15000,00 грн на рахунок ТОВ «ЮК «Шатило і Партнери» за юридичні послуги щодо консультації правового аналізу (а.с.24-30).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За змістом ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання розподілу судових витрат суд також враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та інших факторів.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»; від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Суд критично відноситься до заявленої суми стягнення витрат на правову допомогу 15000,00 грн, оскільки складність справи є незначною, обсяг підготовлених документів мінімальний, усі судові засідання проведені за відсутності представника, у змісті договору відповідна сума гонорару не зазначена, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та акту приймання-передачі, суду не надано. А тому суд зменшує витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача, до 5000,00 грн, що відповідає критерію реальності, розумності та справедливості, а також є співмірним із наданими адвокатськими послугами та їх обсягом (підготовка позовної заяви з додатками).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ БУД 24» про стягнення попередньої оплати задовольнити частково.

Розірвати Договір поставки №21072023 від 21.07.2023, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ БУД 24» () та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ БУД 24» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 162629,83 грн (сто шістдесят дві тисячі шістсот двадцять дев`ять гривень 83 копійки), з яких: 132450,00 грн сума попередньої оплати; 10251,59 грн інфляційне збільшення; 19928,24 грн пеня.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛЬ БУД 24» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 7705,16 грн (сім тисяч сімсот п`ять гривень 16 копійок), з яких: 2705,16 грн судовий збір; 5000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду, а відповідачем з дати постановлення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя А.О. Залеська