Справа № 758/3293/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду міста Києва Блащук А.М. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була передана на розгляд судді Блащука А.М.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Пункт 2 ч. 4 ст. 175 ЦПК України зазначає, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.ч. 2, 9, 10 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них; позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

У позовній заяві позивач вказав, що останє відоме місце проживання відповідача: росія, засоби зв`язку не відомі, а з свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач народилася

у м. Калтан, Кемерівської області.

У порушення вказаних вимог закону позивач не вказав зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача (яке має бути вказане у посвідці на постійне проживання громадянина іноземної держави), або, за відсутності такого зареєстрованого місця проживання чи

перебування, - місцезнаходження його майна чи останнього відомого місця його проживання чи перебування в Україні, та відомості про наявність обставин, визначених ч. 2 ст. 28

ЦПК України (наявність на утриманні позивача малолітніх чи неповнолітніх дітей, неможливості виїхати до місця проживання відповідача за станом здоров`я чи інших поважних причин), а також не зазначив відповідні докази.

Згідно з отриманої Подільським районним судом міста Києва в порядку ч. 8 ст. 187

ЦПК України інформації № 1199722 від 15.03.2025, відповідача ОСОБА_2 не знайдено.

Також, із позовної заяви вбачається, що сторони спільних неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ст. 105, ч.ч. 1, 2 ст.106 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до ст. 106 або одного з них відповідно до ст. 107 цього Кодексу. Подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених ст.ст. 106, 107 СК України. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст.107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК України; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Позивачем не зазначено про вжиття заходів досудового врегулювання спору, а саме звернення сторін до органів ДРАЦС зі спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, враховуючи, що у подружжя немає спільних малолітніх/неповнолітніх дітей, або відмови відповідача від такого звернення, а так само не надано відмови державного органу реєстрації актів цивільного стану у розірванні шлюбу, відмови у прийнятті відповідної заяви подружжя органом ДРАЦС.

Оскільки позивач є громадянином України, а відповідачка громадянином іншої країни, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою «іноземний елемент», а тому вирішення спору між ними щодо розірвання шлюбу та наслідків розірвання шлюбу в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Враховуючи вказане, суд вважає, що у позовній заяві не викладено обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Порядок розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Приписами ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Будь-яких доказів спільного проживання сторін на території України, наявності (або відсутності) угоди, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам позивачем не надано.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є (ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Таким чином позивачу необхідно виправити недоліки позовної заяви та обґрунтувати наявність підстав для звернення саме до цього суду з врахуванням зазначених норм законодавства та відповідним доказовим підтвердженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб із дотриманням вимог ст. 95 ЦПК України.

Так, ч. 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З огляду на викладене, позивачу необхідно надати додатки позовної заяви для відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 1211 грн. 20 коп.

Одночасно позивач додає до позовної заяви довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 863474 з якої слідує, що позивач є інвалідом третьої групи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовийзбір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Тобто, вказаною нормою закону встановлено пільги щодо сплати судового збору для інвалідів І та ІІ груп, а на інвалідів ІІІ групи вказані пільги не поширюються.

Таким чином, розмір судового збору, який слід сплатити позивачу, становить 1 211 грн.

20 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2

ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважається неподаною і буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.М. Блащук