УХВАЛА

26 червня 2025 року

м. Київ

справа № 756/5888/22

провадження № 61-7695ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , треті особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Дар`я Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, про визнання недійсним договору іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ :

13 червня 2025 року до Верховного Суду через відділ «Прийом громадян»надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 рокуу вищевказаній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 червня 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 передано для розгляду колегії суддів: Гульку Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспенику Д. Д.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України, вона підписана ОСОБА_2., повноваження якого на представництво інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді не підтверджені належним чином.

Згідно із частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Частина перша статті 58 ЦПК України передбачає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частини перша, третя, четверта статті 62 ЦПК України).

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.

Вищевказана справа про визнання недійсним договору іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна не є спором, що виник з трудових правовідносин, і не є малозначною справою (не визнавалась судами попередніх інстанцій малозначною справою). Отже, представництво заявника у суді касаційної інстанції має здійснюватися виключно адвокатом.

Касаційна скарга підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, до касаційної скарги ОСОБА_2. на підтвердження своїх повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_1 додано довіреність від 11 березня 2025 року.

Однак, до касаційної скарги не додано жодного документа, який би посвідчував, що представник має статус адвоката.

Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів наявності повноважень ОСОБА_2. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені заявника у розумінні статті 62 ЦПК України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Враховуючи те, що належних документів, які б засвідчували право ОСОБА_2. на здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді не надано, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтею 260, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 лютого 2025 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько