Номер провадження по справі 2/387/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Полюхович Т.А.

представника позивача

( в режимі відеоконференцзв`язку) Павленка С.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

І. Описова частина

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 23.05.2023 надійшла первісна позовна заява, в якій позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість на суму 588 807 гривень 05 копійок.

Свій позов Акціонерне товариство «Кредобанк» обґрунтовувало тим, що відповідно до умов кредитного договору № 19780/2018 від 28.09.2018, укладеного між банком та ОСОБА_2 , останній отримав кредит у розмірі 890 099,20 грн на строк до 27.09.2025 з правом сплати відсотків та інших платежів відповідно до умов договору.

Для забезпечення виконання зобов`язань за цим договором 28.09.2018 АТ «Кредобанк» уклали договір поруки з ОСОБА_1 № 19780/2018/2, згідно з яким поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання зобов`язань ОСОБА_2 в повному обсязі.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання кредиту. Однак ОСОБА_2 не виконав своє зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого станом на 25.01.2023 заборгованість за договором становить 588 807,05 гривень.

Позивач 04.04.2023 звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через невиконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Оскільки вимоги залишилися без задоволення, порушення не було усунено, АТ «Кредобанк» звернулося до суду з цим позовом.

В подальшому з врахуванням того ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву відповідно до якої 02.04.2024 представнику АТ «Кредобанк» стало відомо про смерть Позичальника ОСОБА_2 шляхом отриманням Заяви дружини про його смерть 27.02.2024 до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Представником позивача було направлено претензію-вимогу від 08.04.2024, за місцем останнього проживання померлого ОСОБА_2 до Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської обл. щодо заведення спадкової справи.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 помер, ОСОБА_1 , як дружина померлого, є спадкоємцем за борговими зобов`язаннями ОСОБА_2 , а саме за Кредитним договором № 19780/2018 від 28.09.2018. Особа, яка має право на одержання спадкового майна, зобов`язана виконати вимогу представника АТ «Кредобанк» щодо повернення кредиту у межах спадкового майна у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та прострочення зобов`язання за Кредитним договором.

Представник позивача зазначає, що 15.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною відкрито виконавче провадження № 67529867 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3827 від 23.09.2021, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, 2017 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2442 куб.см, колір білий, ДНЗ НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

15.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною було винесено Постанову про арешт майна боржника.

18.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною було винесено Постанову про розшук майна боржника.

08.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною було винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

21.06.2022 приватним приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною було повідомлено листом № АСВП 67529867 Акціонерне товариство «Кредобанк», що 09.06.2022 р. приватним виконавцем отримано офіційне повідомлення від Державного підприємства «СЕТАМ» про те, що в Одеській філії ДП «Сетам» в порядку статті 8 та статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 4, 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах воєнного чи надзвичайного стану, у зв`язку із введенням у Державі воєнного стану та на підставі Директиви командира військової частини НОМЕР_3 від 07.04.2022 № 52/233 що, погоджено Одеською районною військовою адміністрацією Одеської області, представником військової частини НОМЕР_3 проведено вилучення та примусове відчуження переданого на зберігання підприємству «СЕТАМ» майна, а саме легкового автомобіля

Марки MITSUBISHI, модель PAJERO SPORT, 2017 року випуску ДНЗ НОМЕР_2 , 2017 р.в., номер кузову НОМЕР_1 , який був описаний по виконавчому провадженню №67529867.

19.12.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Тетяною Валентинівною було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, в якій зазначено, що у процесі здійснення виконавчого провадження Франківським районним судом м. Львова, винесено ухвалу суду від 18 серпня 2022 року у справі №456/4478/22 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні, що відкрито на підставі виконавчого напису №3827 від 23.09.2021 виданого приватного нотаріусом Львівського МНО Барбуляк А.Б. про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ "Кредобанк" боргу в розмірі 731 781, 49 гривень.

Тому представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь АТ «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ) суму заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором № 19780/2018 від 28.09.2018 у розмірі 588 807,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 8 832,12 гривень та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 58 880, 705 грн (10% від ціни позову за договором).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Свої доводи обґрунтував тим, що відповідно до спадкової справи, відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 . Інші особи, які могли б претендувати на спадщину, відмовилися або не прийняли її.

З урахуванням цього, представник позивача просив стягнути заборгованість у межах спадкового майна, зважаючи на те, що транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero Sport, 2017 року випуску, перебуває в заставі. Тобто, враховуючи, що відповідачка прийняла всю спадщину й не відмовлялася від неї, стягнення можливе на предмет застави автомобіль марки Mitsubishi Pajero Sport.

Представник відповідача та сама відповідачка, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилися. Про час і дату судового засідання їх було повідомлено належним чином. Представник відповідача пояснила, що вони не заперечують існуючу заборгованість за кредитним договором і що відповідачка неодноразово намагалася сплатити борг, але позивач відмовляється приймати цю сплату в рахунок погашення боргу.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, ухвалою від 05.07.2023 відкрив провадження у справі, вирішив розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2023 зупинено провадження по справі.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 09.01.2024 поновлено провадження по справі.

Ухвалами судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2024, 26.02.2024, 03.04.2024, 20.05.2024, 10.09.2024, 20.11.2024, 28.01.2025, 17.03.2025, 19.03.2025, 13.05.2025, 12.06.2025 вирішено проводити судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2025 відмовлено в закритті провадження по справі.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2024, 28.01.2025 витребувано докази у справі.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

28.09.2018 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №19780/2018 (далі - кредитний договір), згідно з яким банк надав останньому кредит у розмірі 890 099,20 грн. на строк до 27.09.2025 з обов`язком сплати відсотків та інших платежів відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, за користуванням кредитом встановлюється змінна процентна ставка на перший період дії ставки, а з другого і до кінця дії первинна процентна ставка 14,99% річних. Починаючи з другого та наступних періодів, проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до значення змінної процентної ставки, визначеної для кожного періоду.

Згідно з п. 4.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі у порядку та строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 4.7 договору, банк у випадках, передбачених п. 2.10 цього кредитного договору, має право вимагати дострокового повернення кредиту, а також сплати відсотків, комісій та інших належних платежів.

Відповідно до п.6.1 Кредитного договору виконання зобов`язань за цим договором забезпечується способами, що обумовлені в цьому договорі та/або договорах забезпечення зокрема: застава транспортного засобу марки MITSUBISHI модель Pajero Sport дата випуску 2017 № кузова НОМЕР_5 , договір покури №19780/2018/2 на суму 890 099,20 гривень.

01.10.2018 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_2 було укладено договір застави №1299.

Відповідно до п.1.2 Договору застави, предметом застави є рухоме майно -транспортний засіб автомобіль марки MITSUBISHI модель Pajero Sport дата випуску 2017 № кузова НОМЕР_5 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Відповідно до п.1.3 договору застави, заставна вартість предмету застави визначається сторонами у сумі 791 200,00. На строк дії даного договору предмет застави залишається у володіння заставодавця.

Суд також з`ясував, що 28.09.2018 між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки 19780/2018/2.

Отримання в позику за життя відповідачем ОСОБА_2 у позивача кредитних коштів на загальну суму 59 142,20 грн, 830 957,00 грн, підтверджується меморіальними ордерами №55070517 від 01.10.2018, № 55071306 від 01.10.2018 та випискою по особовому рахунку за період з 28.09.2018 по 25.01.2023.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість перед банком по кредитному договору.

Як вбачається із поданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 25.01.2023 у позичальника утворилася заборгованість у розмірі 588 807, 05 грн, яка складається з тіла кредиту 588 807, 05 грн, заборгованість за відсотками та комісіями відсутня.

З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 57079255 від 01.10.2018 встановлено, що підставою обтяження є договір застави № 1299 від 01.10.2018. Об`єктом обтяження є легковий автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, дата випуску 2017 року, № кузова НОМЕР_5 . Обтяжувачем є ПАТ «Кредобанк», боржником ОСОБА_2 .

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що належить автомобілю марки MITSUBISHI, моделі Pajero Sport, з датою випуску 2017 року, № кузова НОМЕР_5 , встановлено, що даний автомобіль належав за життя ОСОБА_2 .

З виконавчого напису від 23.09.2021, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, встановлено, що автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, випуску 2017 року, № кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , передано в заставу АТ «Кредобанк». Згідно з цим документом, за рахунок коштів, отриманих від реалізації даного майна, пропонується задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» за період з 28.08.2020 по 10.09.2021 на суму 731 781,49 грн.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження № 67529867 від 15.11.2021 встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьовою Т.В. звернено стягнення на транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, випуску 2017 року, № кузова НОМЕР_5 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації цього майна, задовольнити вимоги АТ «Кредобанк» на суму 731 781,49 гривень.

Зі змісту постанови про розшук майна боржника ВП № 67529867 від 18.11.2021 встановлено, що оголошено в розшук майно боржника автомобіль марки MITSUBISHI, модель Pajero Sport, випуску 2017 року, № кузова НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 .

Зі змісту постанови про арешт майна боржника ВП№67529867 від 15.11.2021 встановлено, що накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 .

Зі змісту постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №67529867 від 08.02.2022 встановлено, що описано та накладено арешт на майно автомобіль MITSUBISHI модель Pajero Sport дата випуску 2017 № кузова НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_2 .

Зі змісту постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №67529867 від 19.12.2022 встановлено, що зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання по виконавчому напису №3827 виданого 23.09.2021.

Зі змісту рішення Франківського районного суду м.Львова від 25.09.2023 за позовом ОСОБА_2 до АТ "Кредобанк", треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Т.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за реєстровим номером № 3827.

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 27.02.2024 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Одеса.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 76062817 від 04.03.2024 встановлено, що зареєстрована спадкова справа у справах спадкового реєстру під номером 72090910, а також у нотаріуса під номером 49/2024. Місце зберігання документів Новоукраїнська державна нотаріальна контора Кіровоградської області.

Зі змісту заяви від 04.03.2024, поданої ОСОБА_1 до Новоукраїнської державної нотаріальної контори, встановлено, що заведено справу №49/2024 за заявою дружини померлого ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину.

Заявою ОСОБА_4 , поданою до цієї ж нотаріальної контори, підтверджено, що вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Також зі змісту заяви ОСОБА_5 встановлено, що він відмовився від спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

З листа завідуючої Новоукраїнської державної нотаріальної контори отримано інформацію, що претензію АТ «Кредобанк» до ОСОБА_2 прийнято та долучено до спадкової справи. Про це буде повідомлено спадкоємців.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та свідоцтва про право на спадщину, видані на їх підставі, № 76062398 від 04.03.2024) встановлено, що ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спадковому реєстрі інформація відсутня.

Зі змісту заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, поданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з`ясовано, що вона просить видати їй відповідне свідоцтво на майно, зазначене в заяві.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року за №3477-IV застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст. 6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтересиі нших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит".

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вказано у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно зі статтею 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи .

Системний аналіз наведених норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення позивача із позовом до суду відповідач у справі має бути наділений цивільною правосуб`єктністю. В іншому разі провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 55 ЦПК України в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь за останнього.

Процесуальне правонаступництво можливе виключно в разі, коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника померлої сторони (учасника) та лише за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц , якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року (пункту 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України), суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Загальні правила пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців визначаються, зокрема, статтею 1281 ЦК України, що не підлягають зміні нормами процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року у справі №183/4229/14-ц, від 24 липня 2019 року у справі №621/1867/15-ц, залучення судом правонаступників відповідача, який помер ще до звернення позивача до суду, a priori потребує зміни підстав та предмету позову, оскільки вимоги до боржника за кредитним договором і вимоги до спадкоємців боржника мають різні матеріально-правові підстави, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності цивільного процесу, а також суперечить положенням статті 31 ЦПК України, щодо неможливості одночасної зміни і підстав і предмету позову .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України, Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України, Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Представником позивача було направлено претензію-вимогу від 08.04.2024, за місцем останнього проживання померлого ОСОБА_2 до Добровеличківської державної нотаріальної контори Кіровоградської обл. щодо заведення спадкової справи.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 помер, ОСОБА_1 , як дружина померлого, є спадкоємцем за борговими зобов`язаннями ОСОБА_2 , а саме за Кредитним договором № 19780/2018 від 28.09.2018. Особа, яка має право на одержання спадкового майна, зобов`язана виконати вимогу представника АТ «Кредобанк» щодо повернення кредиту у межах спадкового майна у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та прострочення зобов`язання за Кредитним договором.

Суд також зазначає, що після смерті ОСОБА_2 АТ «Кредобанк» 17.04.2024 направив Добровеличківській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області претензію-вимогу у строк, передбачений положеннями ч. 2 ст. 1281 ЦК України протягом 6 місяців.

Крім того, суд з`ясував, що для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_2 (померлим) надалі «Заставодавець» 01.10.2018 був укладений Договір застави № 1299 (далі «Договір застави»).

Відповідно до п. 1.1 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов`язання Заставодавця та вимог Заставодержателя (АТ «Кредобанк»), які виникають з Кредитного договору № 19780/2018 від 28.09.2018, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених процентів, комісій, штрафів, пень та інших видів неустойки у повному обсязі (далі Основне зобов`язання).

Відповідно до п. 1.2. Договору застави, предметом застави є рухоме майно транспортний засіб: автомобіль марки MITSUBISHI, модель Рајего Sport, 2017 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2442 куб.см, колір білий, ДНЗ НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (надалі Предмет застави).

Відповідно до п. 1.3. Договору застави, заставна вартість Предмету застави визначається Сторонами у сумі 791200,00 грн (Сімсот дев`яносто одна тисяча двісті гривень 00 копійок). На строк дії цього Договору Предмет застави залишається у володінні (користуванні) Заставодавця за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 3.1.4. Договору застави, у випадку невиконання Заставодавцем зобов`язань за Кредитним договором достроково звернути стягнення на Предмет застави, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації Предмета застави суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи повернення суми кредиту, сплати процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних зі зверненням стягнення і реалізацію Предмета застави.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідачка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка без обмежень, в тому числі до спадкового майна входить автомобіль марки MITSUBISHI, модель Рајего Sport, 2017 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2442 куб.см, колір білий, ДНЗ НОМЕР_2 вартістю 791200,00 грн, а також частка у статутному капіталі ФГ "Макс-Елен".

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд встановив, що розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, докази зворотного у суду відсутні.

На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до задоволення повністю.

Як видно із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 58 880 гривень 05 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 р. у справі №922/15944/17.

Відповідно до постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави вбачається, що витрати не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи, адвокат Павленко С.В. для підтвердження витрат на правничу допомогу надає свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531, ордер серії АІ №1257485, посвідчення адвоката, а також договір про надання правової допомоги від 11.02.2019. Проте умови цього договору не конкретизовані, зокрема не зазначено, що він стосується саме цієї судової справи та відповідних правовідносин.

Водночас, відповідно до п. 14.11 Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, передбачено перелік додатків (зокрема, акти виконаних робіт, платіжні документи, звіти та інші документи на підтвердження виконання умов договору), які в належному вигляді не подані суду. Додані акти з підписами сторін не містять опису виконаних робіт або наданих послуг адвокатом, а також документів, що підтверджують понесені витрати саме у цій справі з посиланням на участь адвоката у цій справі.

Суд зазначає, що для стягнення витрат на правову допомогу в судовому засіданні адвокат має подати клопотання про стягнення судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та документи, що підтверджують понесені витрати (договір з адвокатом, рахунок, акти виконаних робіт, звіти та платіжні документи тощо).

Відповідно до постанови ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 , роз`яснено, що у разі невиконання стороною обов`язку подати розрахунок судових витрат, це надає суду право відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Отже вимоги щодо стягнення судових витрат за надання правничої допомоги адвокатом задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в розмірі 8832,12 гривень.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 11, 207, 256, 258 -259, 261, 267, 526, 549, 629, 634, 638, 1054, 1077, 1080, 1082 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" в рахунок оплати заборгованості за кредитним договором № 19780/2018 від 28.09.2018 в розмірі 588 807 ( п`ятсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот сім гривень) 05 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" судові витрати за сплату судового збору в розмірі 8832 ( вісім тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 12 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач Акціонерне товариство «Кредобанк», , місцезнаходження юридичної особи: 79026, м. Львів, вул.. Сахарова, буд. 78;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.