Справа №: 398/6786/24
провадження №: 2/398/919/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"24" червня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Петренко С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Семенової Є.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулась до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, та просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову вказувала, щоІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 у віці 85 років. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку: № НОМЕР_1 , площею 1,5301 га, яка розташована на території Косівської сільської ради Олександрійського району, Кіровоградської області та належить спадкодавцеві на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку від 01 листопада 2010 року серія ЯЛ №143346, кадастровий номер :02:000:5026, який виданий на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 09 жовтня 2009 року №870-р та на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить спадкодавцеві на підставі Свідоцтва на право приватної власності на домоволодіння від 20 квітня 1989 року та зроблено запис в реєстрову книгу за №356/2. Відповідно до довідки Приютівської селищної ради від 11 листопада 2024 року за № 340 зазначено, що ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . З нею на момент смерті ніхто не був зареєстрований. За життя її мати склала заповіт, посвідчений 26 жовтня 2011 року секретарем виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Парпурою В.Л., реєстрований в реєстрі за № 291, відповідно до якого заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає їй, про який вона дізналася лише в вересні 2024 року. Оскільки, її мати померла в листопаді місяці 2021 року, то в кінці березня 2022 року вона звернулася до Кіровської державної нотаріальної контори в м. Кропивницькому, щоб подати заяву на прийняття спадщини. На момент звернення до Кіровської державної нотаріальної контори про те, що мати склала заповіт їй ще не було відомо. Помічник державного нотаріуса в усній формі повідомила, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється та їй як спадкоємцю потрібно подавати заяву за останнім місцем проживання спадкодавця, тому подати заяву до Кіровської державної нотаріальної контори в м. Кропивницькому в березні 2022 року їй так і не вдалося, оскільки мама була зареєстрована в Олександрійському районі, як було зазначено раніше. Також вказувала, що їх син ОСОБА_5 вже давно працював в Києві в будівельній фірмі, а його цивільна дружина ОСОБА_6 в кінці травня 2022 року збиралася від`їжджати за кордон на роботу, то син запропонував матері і батьку переїхати до їхнього будинку в м. Олександрію, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , щоб вони доглядали за онуком ОСОБА_7 , якому на той час було 9 років.

Таким чином з травня 2022 року вони разом з чоловіком переїхали до м. Олександрії, але 5 днів в неділю з понеділка по п`ятницю вона продовжувала працювати медичною сестрою в м. Кропивницькому. За місцем свого нового проживання саме в м. Олександрії вона була лише в п`ятницю ввечері коли приїздила з роботи на вихідні, оскільки потрібно було повністю забезпечити чоловіка, який здійснював догляд за онуком цілий тиждень і продуктами харчування і приготуванням страв їм на цілий тиждень. Такий ритм життя продовжувався до вересня 2024 року. 01 вересня 2024 року вона попала під скорочення і в результаті скорочення була звільнена з Центральної міської лікарні м. Кіровограда. Починаючи з вересня місяця в неї був вільний час, який дозволив відвідати садибу матері, яка знаходиться в с. Косівка. Будинком матері ніхто не користувався, проте через військові дії багато людей вимушені були переїхати із зони бойових дій, тому з метою надання прихистку внутрішньо - переміщеним особам, вона вирішила привести будинок в порядок. Під час прибирання вона й знайшла заповіт матері, яким все майно вона заповіла їй і відразу ж з ним звернулася до державного нотаріуса, щоб з`ясувати питання стосовно заповіту, оформлення спадщини та врешті-решт виконати волю заповідача, проте нотаріус відмов у видачі свідоцтва про спадщину. Вона є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 , спадкова справа після її смерті не заведена. Вона має брата ОСОБА_3 , якому стало відомо про заповіт з її слів. На майно, яке їх мати заповіла їй, брат не претендує, таким чином спору щодо спадщини немає. Оскільки, спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким неприйнята, інші спадкоємці не претендують на спадщину, заяви про відмову від спадщини вона не подавала, в інший спосіб, окрім як звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву, в якій просять справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання від селищного голови Приютівської селищної ради надійшла заява про розгляд справи без його участі та проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі батьками вказано: батько - ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_4 (а.с.23).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , 25.08.1978 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , та останній після реєстрації шлюбу надано прізвище « ОСОБА_11 » (а.с.24).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданого Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 15 листопада 2021 року (а.с.18).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_4 , на підставі розпорядження голови від 09.10.2009 року №870-р Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, є власником земельної ділянки площею 1,5301 га, яка розташована: Кіровоградська область, Олександрійський район, Косівська сільська рада, за межами населеного пункту (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.04.1989 року, ОСОБА_4 є власником будинку, який розташований АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відповідно до заповіту, посвідченого 26 жовтня 2011 року секретарем виконавчого комітету Косівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області Парпурою В.Л., зареєстрований в реєстрі за № 291, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 21).

Відповідно до листа Другої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 04.12.2024 року, вбачається, що останні не вправі видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як вона не подала до Другої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області на протязі 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця заяви про прийняття спадщини, тобто пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, зі спадкодавцем на момент його смерті разом не були зареєстровані. Відповідно до статі 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажав прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не був зареєстрований зі спадкодавцем, то протягом 6-ти місяців мав подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом 6-місячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Рекомендують звернутися до суду щодо вказаного питання (а.с.22).

Відповідно до довідки Приютівської селищної ради від 11 листопада 2024 року за №340 зазначено, що ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . З нею на момент смерті ніхто не був зареєстрований (а.с.30).

Згідно відповіді, наданої Другою олександрійською державною нотаріальною контори Кіровоградської області від 10.03.2025 року, та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що згідно алфавітних книг спадкових справ, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у вказаній нотаріальній конторі відсутня (а.с.62).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відкривалась, спадкоємці інших черг спадщину не приймали, до нотаріуса не зверталися, відомості про наявність спадкоємців, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку, також судом не встановлені.

Як на підставу причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що після смерті матері вона проживала та працювала в іншому місті, доглядала за онуком, у зв`язку з чим, строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що жодних достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач не надала та не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. До того ж, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Слід виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що перешкоджали спадкоємцю прийняти спадщину вчасно. Свого часу Верховний Суд України у постанові від 26.09.2012 р. у справі № 6-85цс12 сформулював важливий правовий висновок, що правила про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, суд повинен враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини конкретної справи. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК не застосовуються.

Наведена вище правова позиція послідовно використовується і у практиці Верховного Суду, який додатково роз`яснив, що головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини (постанова від 31.07.2024 р., справа № 706/275/22, провадження № 61-12010св23).

Виходячи з вищевикладеного правових підстав для задоволення позову немає.

Керуючись 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.06.2025 року.

Суддя С.Ю.ПЕТРЕНКО