Справа №: 398/1459/24
провадження №: 2/398/243/25
УХВАЛА

Іменем України

"23" червня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.05.2024 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.08.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

27.09.2024 року судове засідання відкладено на 06.11.2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова А.І. в зв`язку з необхідністю звернення до органу опіки та піклування з питання надання письмового висновку щодо розв`язання даного спору.

06.11.2024 року судове засідання відкладено на 14.01.2025 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальоваа А.І. у зв`язку з підготовкою матеріалів на засідання комісії з прав дитини виконавчого комітету Олександрійської міської ради щодо розгляду питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

14.01.2025 року судове засідання відкладено на 11.02.2025 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова А.І. у зв`язку із його зайнятістю у розгляді іншої справи № 398/366/23.

05.02.2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

03.04.2025 року судове засідання відкладено на 15.05.2025 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова А.І. для ознайомлення з відзивом на позовну заяву.

15.05.2025 року судове засідання відкладено на 23.06.2025 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ковальова А.І. у зв`язку із його зайнятістю у розгляді іншої справи №645/671/25.

23.06.2025 року учасники справи, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, не з`явилися.

23.06.2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковальов А.І. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у розгляді іншої справи №398/857/24.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася в судові засідання для розгляду її позову по суті, що свідчить про систематичне затягування розгляду справи з її боку.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно поданого відзиву позовні вимоги не визнає.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Олександрійської міської ради подав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника. Крім того зазначив, що сторони з дитиною перебувають за межами України, тривалий час мешкають за кордоном, необхідного пакету документів органу опіки не подали, що унеможливлює проведення співбесіди з обома батьками та позбавляє орган опіки та піклування можливості надати об`єктивний висновок по суті спору.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.1, 4 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача та її представника в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.07.2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19 тощо.

За змістом ч. 5 ст.223 та п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме: повторна неявка позивача поспіль у судове засідання; належне повідомлення позивача про час розгляду справи; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду; неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті; відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання зазначених вище принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі та доведеності їх перед судом.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустила безпідставну неявку в судові засідання своїх представників, зважаючи також на те, що вона є безпосередньою особою, яка має бути заінтересована в належному розгляді справи, оскільки позивач звертаючись до суду мала намір захистити свої права. Під час розгляду справи судом призначалися судові засідання, які неодноразово відкладалися за клопотанням представника позивача адвоката Ковальова А.І.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились систематичному не з`явленні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що сторона позивача, будучи обізнаною про можливість розгляду справи без участі представника позивача, відповідну заяву про розгляд справи за їх відсутності не подає, чим, на розсуд суду, умисно затягує розгляд справи та позбавляє суд можливості вирішити справу в розумні строки та постановити рішення по суті заявлених вимог.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав без розгляду.

Керуючись ст.ст.223, 257, 260, 357 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, які були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.І. Стручкова