Провадження № 2/686/688/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Цибульській Г.В.,

за участю представника позивачки Рижакова А.В.,

представниці відповідача

Фролової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Ю АР ДІ Українські дороги» про відшкодування шкоди,

встановив:

25 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 27 березня 2024 року близько 11 год. 10 хв. на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» км 200+862 за участю автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є позивачка та яким керував ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль отримав механічні пошкодження в наслідок падіння дерева на проїзну частину. Згідно схеми місця ДТП, вбачається, що вулично-шляхова мережа мала недоліки, які спричинили ДТП. Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі встановлені недоліки утримання та експлуатації ділянки: «падіння сухостою дерев на проїзну частину дороги М-30».

Згідно висновку, щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу (автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 ) № 381/04-24 від 18.04.2024 року, вартість збитку складає 130 931 грн. 86 коп.

Згідно відповіді від 31 травня 2024 року від Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, автомобільна дорога М-30 «Стрий-Ізварине» км 200+862 відноситься до сфери управління Агентства відновлення та перебуває на балансі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області.

30 липня 2024 року, представник позивачки звернувся до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області з претензією про відшкодування завданих збитків у сумі 130 931 грн. 86 коп.

06 серпня 2024 року від Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області надійшла відповідь на претензію вих. № 426 від 05 серпня 2024 року, згідно якої позивачці було відмовлено у відшкодуванні збитків, посилаючись на те, що 16 липня 2021 року був укладений договір № 140/21 ЕПд на експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них Хмельницької області з ПрАТ «Хмельницьке шляхо-будівельне управління № 56» (змінило назву на АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» () і ділянка автомобільної дороги М-30 «Стрий-Ізварине» км 200+862 входить до мережі ділянок зазначеного договору. Тому зазначив, що саме АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» є уповноваженим органом, який несе відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях і залізничних переїздах, що знаходиться у їх віданні.

Проте, позивачка з такою позицією відповідача не погоджується, оскільки згідно ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», саме на власників покладено обов`язок компенсації витрат, власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просить суд стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області 130 931 грн. 86 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору, суми вартості послуг за надання правової допомоги та витрати на проведення оцінювання збитків.

Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

13 грудня 2025 року представниця відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області Фролова О.В. подала до суду відзив на позов, у якому зазначила, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог щодо відшкодування шкоди з наступних підстав. 16 липня 2021 року був укладений договір № 140/21 ЕПд на експлуатаційне утримання та поточний дрібний ремонт автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них Хмельницької області з ПрАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» (змінено назву на АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» ()). Ділянка автомобільної дороги М-30 «Стрий-Ізварине» км 200+862 входить до мережі ділянок доріг зазначеного договору. При умові укладення такого договору, саме виконавець (у даному випадку - АТ «Ю АР ДІ Українські дороги») є уповноваженим органом, який несе відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях і залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Також зазначає, що позивачкою в позовній заяві не обґрунтовано в чому полягали неправомірні дії Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області та акцентує на тому, що відносно працівників Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності щодо незабезпечення безпеки дорожнього руху не складались та постанови не виносились. Вважає, що Службою автомобільних доріг у Хмельницькій області не було допущено неправомірної поведінки, тим більше не має причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та шкодою і також немає вини, тобто, відсутні будь-які підстави для задоволення позову.

17 грудня 2024 року представник позивачки Рижаков А.В. подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що якщо актом цивільного законодавства (законом) визначено відповідального суб`єкта у зобов`язанні (боржник у зобов`язанні), то відповідний суб`єкт не має право та повноважень перекласти за договором з третьою особою, таку відповідальність на відповідну третю особу, а лише має висунути свої вимоги до такої третьої особи в порядку регресу. Відносини між відповідачем і АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» є суто господарськими правовідносинами і ніяким чином не можуть підміняти і тим паче суперечити законодавству України. Також вказує, що саме відповідач повинен був вжити заходів щодо ліквідації аварійного дерева з проїжджої частини, яке пошкодило автомобіль позивачки і яке, як свідчить схема місця ДТП, було розташоване на відстані 2,4 м від полотна автодороги. Окрім цього, саме відповідач повинен постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. А тому вважає, що відзив відповідача не обґрунтований, не підкріплений належними доказами та такий, що не спростовує вимог позовної заяви.

Ухвалою суду від 30 січня 2025 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору було залучено Акціонерне товариство «Ю АР ДІ Українські дороги».

17 лютого 2025 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» Назімов Д.С. подав до суду письмові пояснення щодо позову, у яких зазначив, що проти позову заперечує у повному обсязі з огляду на наступне. Так, в обґрунтування позовної вимоги, в частині встановлення недоліків в утриманні та експлуатації ділянки вулично-шляхової мережі, позивачкою було додано акт обстеження вулично-шляхової мережі ділянки автомобільної дороги М-30 «СтрийІзварине» км 200+700 та схему місця ДТП, яка трапилась 27.03.2024 року о 11 год.10 хв. на автомобільній дорозі М-30 «СтрийІзварине» км 200+862.5. Обставини, які зазначені в даному акті та схемі місця ДТП вимагають зазначення конкретного положення правила, стандарту чи норми, які порушено. З матеріалів страви не можливо встановити до якої категорії і групи автомобільної дороги, віднесена ділянка автомобільної дороги де відбулася подія, крім того не можливо встановити місце розташування стовбура поваленого дерева по відношенню до крайки проїзної частини до моменту його падіння, відсутнє схематично зображене місце зіткнення стовбура дерева та транспортного засобу Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , відсутня схематично зображена інформація щодо напрямку руху транспортного засобу Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент настання цієї події, також позивачкою не надано показів, щодо складання чи то притягнення до адміністративної відповідальності службову або посадову особу, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивачкою в обґрунтування позовної заяви додано схему місця ДТП від 27.03.2024 року, де вказано, що подія мала місце на автомобільній дорозі М-30 «Стрий Ізварине» км 200+862.5, а ділянка яку було обстежено на предмет виявлення недоліків в утриманні, згідно акту обстеження вулично-шляхової мережі складає ділянки автомобільної дороги М-30 «Стрий Ізварине» км 200+700. Тобто різни ця у відстані від місцем події по відношенню до місця обстеження ділянки складає понад 162 метра.

Також зазначає, що дійсно між відповідачем та АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» було укладено договір від 16.07.2021 року № 140/21ЕПд, де останній зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення та штучних споруд на них у Хмельницькій області: М-30 «Стрий Ізварине».

Листом від 04.03.2024 року № 268 Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області, на адресу АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» довела до виконання план-завдання на березень 2024 року, серед якого, на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 «Стрій Ізварине» км192+628 км 253+572 передбачалося виконання робіт із прибирання сторонніх предметів та сміття, профілювання узбіч, ліквідація аварійної ямковості, оплата пультової та фізичної охорони комплексів зважування в русі. Інших завдань або замовлень на виконання непередбачуваних послуг, які могли надходити у форматі актів-дефектів від відповідача до АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» за березень 2024 року не надходило. Таким чином, АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» є лише виконавцем за вище вказаним договором і несе відповідальність суто перед замовником.

Ухвалою суду від 22 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 . Рижаков А.В. підтримав вимоги позову, просив їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області Фролова О.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях заявив клопотання про розгул справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наданні докази, суд встанови наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області про відшкодування шкоди, посилається на те, що 27 березня 2024 року близько 11 год. 10 хв. на автомобільній дорозі М-30 «Стрий-Ізварине» км 200+862 за участю автомобіля «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_1 (власник ОСОБА_3 або Позивач), яким керував ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобіль отримав механічні пошкодження внаслідок падіння дерева на проїзну частину. Згідно схеми місця ДТП, вбачається, що вулично-шляхова мережа мала недоліки, які спричинили ДТП. Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі встановлені недоліки утримання та експлуатації ділянки: «падіння сухостою дерев на проїзну частину дороги М-30».

Проте, з таким твердженням позивачки суд не може погодитись, оскільки згідно наданої позивачкою до суду копії схеми місця ДТП від 27.03.2024 року, складеної поліцейським СРПП ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ст. сержантом поліції Мельником Ю.В., на автомобільній дорозі М-30 «СтрийІзварине» 200 км + 862,5 м, зображені наступні об`єкти: 1. Автомобіль Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2. Дорожній знак 5.60 кілометровий знак (201 км); 3. Узбіччя дороги. 4. Стовбур дерева. 5. Позначає бокові поверхні огородження. Згідно даної схеми місця ДТП не можливо встановити де саме відбулось зіткнення стовбура дерева (на схемі позначено 4) та автомобіля (на схемі позначений 1), які перебували на відстані 197,4 м (або 97,4 м нечітко зазначено) та чи взагалі таке зіткнення мало місце. Також у схемі зафіксовано перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , проте не зазначено, що дані пошкодження були унаслідок зіткнення зі стовбуром дерева, яке знаходиться згідно схеми на значній відстані від автомобіля, не зазначено, чи наявні на даному автомобілі сліди зіткнення саме зі стовбуром дерева (листя, частинки кори чи дрібне гілля), відсутнє схематичне зображення інформації щодо напрямку руху транспортного засобу Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 , в момент настання цієї події.

Отже, згідно наданої суду схеми місця ДТП від 27.03.2024 року не можливо встановити взаємозв`язок між стовбуром дерева (на схемі позначено 4) та пошкодженнями автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_1 (на схемі позначений 1).

Також, поліцейським СРПП ВП № 2 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ст. сержантом поліції Мельником Ю.В. 27.03.2024 року близько 11 год. 30 хв. було проведено обстеження ділянки вулично-шляхової мережі ділянки автомобільної дороги М-30 «СтрийІзварине» км 200+700, та встановлено: п.1. Забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області; п. 2. Відсутні відомості, щодо обстеження; п.3. Відсутні відомості, щодо обстеження; п.4. Відсутні відомості, щодо обстеження; п.5. Інші недоліки в утриманні та експлуатації ділянки: падіння сухого дерева на проїзну частину дороги М-30. Обстеження закінчено 27.03.2024 року о 12 год.00 хв.

Суттєво, що різниця у відстані від місця події згідно схеми місця ДТП по відношенню до місця обстеження ділянки у Акті складає понад 162 метра.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 140 КУпАП настає адміністративна відповідальність за «порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд», «порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції» «невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху», «порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць». Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 140 КУпАП настає адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, адміністративна відповідальність за даною статтею за невжиття заходів може наступати лише у випадку «невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху».

За інші порушення настає адміністративна відповідальність виключено в разі порушення встановлених правил, норм, стандартів.

Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягнуто до відповідальності лише службова або посадова особа до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.

Обставини, які зазначені в акті обстеження вулично-шляхової мережі ділянки автомобільної дороги М-30 «СтрийІзварине» км 200+700 та схемі місця ДТП, яка сталася 27.03.2024 року о 11 год.10 хв. на автомобільній дорозі М-30 «СтрийІзварине» км 200+862,5, вимагають зазначення конкретного положення правила, стандарту чи норми, які порушено.

Згідно п. 5.6.1 ДСТУ 3587:2022 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану.», розміщення зелених насаджень на автомобільних дорогах повинно відповідати вимогам ДБН В.2.3-4 та ДБН В.2.3-5 «Автомобільні дороги».

З матеріалів страви не можливо встановити до якої категорії і групи автомобільної дороги, віднесена ділянка автомобільної дороги де відбулася подія (якщо вона відбулась), крім того не можливо встановити місце розташування стовбура поваленого дерева по відношенню до крайки проїзної частини до моменту його падіння.

Також позивачкою не надано доказів складання протоколу чи притягнення до адміністративної відповідальності службової або посадової особи, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того згідно п. 3 р. 2 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 12 Цивільного процесуального Кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди, про що зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Тож при зверненні з позовом про відшкодування заподіяної майнової шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами неправомірність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу зазначених положень, вбачається, що учасники справи мають передбачені процесуальним законом права та обов`язки, а обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог норм ЦПК України позивач повинен довести обставини, на які він посилається в позовній заяві, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує вимогу про відшкодування завданої їй відповідачем матеріальної шкоди в тому числі фактом неправомірної поведінки відповідача, а саме, недотриманням ним вимог законодавства щодо належного утримання автодороги. Проте жодних належних та допустимих доказів неправомірності поведінки відповідача суду не надає. Також і належним чином не доведено самого факту зіткнення транспортного засобу позивачки та стовбура дерева, на що вона посилається у своєму позові.

Отже, вищезазначене дає суду підстави відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, заявлених нею до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області про відшкодування шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Ю АР ДІ Українські дороги» про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 червня 2025 року.

Суддя О.М. Палінчак