Справа № 203/6893/24
Провадження № 2-п/0203/14/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

16 червня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Погрібного О.Ю.,

представника відповідача Музичук Л.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого у цивільній справі № 203/3893/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 Фінанс» до ОСОБА_1 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення з ринку публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2025 року у цивільній справі № 203/3893/24, про що Фонду стало відомо 10 березня 2025 року в підсистему ЄСІТС «Електронний суд», а неявка представника Фонду викликана отриманням ПАТ КБ «Надра» лише єдиної судової повістки 31 січня 2025 року, без отримання передбачених ст. 190 ЦПК України копії ухвали суду про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками, після чого 03 лютого 2025 року ПАТ КБ «Надра» (оскільки юридичну особу ще не припинено) звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами справи у електронному вигляді через відсутність матеріалів справи в електронному вигляді в електронному кабінеті, проте таку можливість судом не надано і ПАТ КБ «Надра», виведення якого наразі здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, з матеріалами не був ознайомлений, однак суд 07 березня 2025 року ухвалив рішення з порушенням як процесуального, так і матеріального закону, оскільки стягнув з Фонду гарантування, судовий збір, всупереч тому, що Фонд не є правонаступником банка, не є відповідачем у справі, оскільки Фонд не несе відповідальності за зобов`язаннями банку, а виступає лише його ліквідатором, тому представник ФГВФ просила скасувати заочне рішення суду в частині стягнення судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 травня 2025 року дану заяву розподілено в провадження судді Колесніченко О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року після приведення заяви у відповідність до вимог ст. 285 ЦПК України на виконання ухвали суду від 13 травня 2025 року, заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Представник Фонду ГВФО, який здійснює безпосереднє виведення з ринку ПАТ КБ «Надра», Музичук Л.В., в судовому засіданні заяву підтримала з наведених у ній підстав та просила задовольнити. .

Представник позивача, відповідач та третя особа, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, про причини неявки суду не повідомили, проте їх неявка за вимогами ч.1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Вислухавши усні пояснення представника ФГВФО, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, додані до заяви докази, матеріали цивільної справи № 203/6893/24 та наявні в них докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2025 року позов ТОВ «»2х2 Фінанс» () до ОСОБА_1 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питання безпосереднього виведення з ринку ПАТ КБ «Надра», третя особа Перший правобережний відділ ДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту задоволено; скасовано арешти, накладений постановою державного виконавця Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ Іванько О.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06 червня 2013 року, винесеною у виконавчому провадженні № 38359660 (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 40706729.; стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питання безпосереднього виведення з ринку ПАТ КБ «Надра» на користь ТОВ «2х2 Фінанс» компенсацію судових витрат у сумі 3028,00 грн. (а.с.41-42).

Так, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників на 10 год. 20 хв. 30 січня 2025 року (а.с. 22).

За даними довідки про отримання документів в електронному суді (ЕС «ЕСІТС»), сформованою автоматично вказаною підсистемою, на а.с.24- зворот Фонд гарантування вкладів фізичних осіб отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 04 грудня 2024 року о 23 год. 29 хв.

30 січня 2025 року судове засідання відкладено на 07 березня 2025 року на 09 год. 40 хв. для вручення відповідачу ОСОБА_1 копії позовної заяви, оскільки поштовий конверт, спрямований поштою на його адресу повернувся без вручення адресату. Будь-яких заяв від ФГВФО не надходило (а.с.27).

За даними довідки про отримання документів в електронному суді (ЕС), сформованої цією підсистемою автоматично, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб отримав 31 січня 2025 року о 2 год. 05 хв. в електронному кабінеті підсистеми Електронний суд «ЄСІТС» судову повістку про виклик на 07 березня 2025 року (а.с.31).

03 лютого 2025 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» представник ФГВФО Музичук Л.В. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с.32-33).

За даними довідки про отримання документів в електронному суді (ЕС «ЕСІТС»), сформованої даною підсистемою автоматично, представник Музичук Л.В. отримала повний доступ до матеріалів справи, що були наявні з 27 листопада 2024 року по 03 лютого 2025 року - 04 лютого 2025 року о 15 год. 26 хв. (а.с.39).

За обов`язком, визначеним ч. 6 ст. 14 ЦПК України ФГВФО зареєстрував електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, що забезпечує обмін документами, тому відповідно до вимог ч.7 ст. 14 ЦПК України суд вручав цій особі усі документи у справі виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що підтверджується довідками з підсистеми Електронний суд ЄСІТС, тому доводи представника ФГВФО Музичук Л.В. про неотримання ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви з додаткам, неповідомлення про засідання суд відхиляє, оскільки такі спростовуються матеріалами справи про фактичне отримання усіх процесуальних документів завчасно в електронному суді як Фондом, так і представником Музичук Л.В.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що причини неподання відзиву на позовну заяву та неявка представника Фонду в судові засідання є неповажними. Не поважними причинами невчинення таких процесуальних дій є і завантаженість представників Фонду, з огляду на тривалість перерви між засіданнями з 10 січня до 07 березня, а також достатність часу з часу отримання ухвали про відкриття провадження 04 грудня 2024 року.

Доводи представника ФГВФО про пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд відзначає, що предметом позову є скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 саме за заявою ПАТ КБ «Надра» в порядку виконання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто вказане майно перебувало в активі банку, виведення якого з ринку здійснює ФГВФО і управляє активами цього банку, хоч і Фонд не є правонаступником банку, проте в силу пунктів 1 та 2 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

За наведених обставин суд відхиляє доводи представника Фонду щодо неналежного відповідача та пред`явленого позову з розподілом судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, оскільки ні Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на Закон України «Про судовий збір» не звільняє ФГВФО від сплати та стягнення з нього судового збору, окрім як у випадку, коли Фонд є позивачем за подання позовів, предметом яких є відшкодування шкоди (збитків), у порядку, визначеному статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, судом встановлено, що представник відповідача ФГВФО з питань безпосереднього виведення з ринку ПАТ КБ «Надра» не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин, а також, по суті заявником не представлено відповідних доказів та тверджень, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду.

Крім того, ст. 288 ЦПК України не передбачає скасування заочного рішення суду в якійсь окремій частині, як про це заявлено вимогу у заяві ФГВФО, у зв`язку з чим така заява не може бути задоволеною.

Європейський суд з прав людини наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» від 03.12.2003).

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляд заочного рішення, відмовивши Фонду ГВФО з безпосереднього виведення з ринку ПАТ КБ «Надра» у задоволенні його заяви, та роз`яснивши, що згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України відповідач має право оскаржити це заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 285-289 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого у цивільній справі № 203/3893/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 Фінанс» до ОСОБА_1 , Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення з ринку публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про звільнення майна з-під арешту залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена і підписана 20 червня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко