Провадження № 2-о/359/39/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Бокей А.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, -

встановив :

11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, якою просив встановити факт родинних відносин та визнати, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є рідною бабусею заявника ОСОБА_1 .. 04 жовтня 2024 року нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. було заведено спадкову справу №192/2024 до майна померлої ОСОБА_4 .. За життя вказана особа склала заповіт, яким все своє майно заповіла онуку ОСОБА_1 . Однак, в усній розмові державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з огляду на те, що є розбіжності у прізвищах заповідача ( ОСОБА_5 ) та особи, на ім`я якої складено заповіт ( ОСОБА_6 ). У зв`язку з чим рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду з метою встановлення факту родинних відносин між ним та заповідачем.

Ухвалою суду від 15 жовтня 202 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання з викликом і повідомленням сторін.

Заявник, в попередньому судовому засідання, вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_4 його рідна бабуся та мати ОСОБА_2 (мама заявника). Розбіжність в написанні його та бабусі прізвищ є перешкодою в отриманні спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в одному з судових засідань вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила задовольнити. Вказала, що ОСОБА_4 це її мама. Припустила, що розбіжність у написанні їх прізвищ сталась у зв`язку з тим, що документи мами були складені російською мовою, а при її народженні в 1972 році їх видавали вже українською мовою та при здійсненні перекладу прізвища здійснено помилку, на яку раніше ніхто уваги не звертав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила суду, що сім`я ОСОБА_6 є її сусідами, з якими вона постійно спілкується. ОСОБА_4 свідок знала особисто років, а ОСОБА_1 з народження. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 є рідним онуком померлої в 2024 році ОСОБА_4 .. Оскільки у мами ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_6 , то і у нього, відповідно, також. Чи змінювала матір заявника своє прізвище свідку невідомо.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 повідомила суду, що ОСОБА_1 це її троюрідний брат, а ОСОБА_4 це його рідна бабуся. Це рідні люди для свідка, яких вона дуже любить. Вказала також, що така плутанина у прізвищі має місце через те, що здійснено перехід на український документообіг, у зв`язку з чим при перекладі прізвища ОСОБА_5 з російської на українську мову воно стало ОСОБА_6 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив суду, що сім`я ОСОБА_6 його сусіди, з якими він в гарних стосунках та підтримує з ними спілкування. Зазначив, що ОСОБА_4 , яку свідок знав близько 20 років, це рідна бабуся ОСОБА_1 .. Знає, що у написанні прізвищ ОСОБА_4 , її доньки ОСОБА_2 та, відповідно, ОСОБА_1 , допущено помилку.

18 червня 2025 року заявником подано до суду заяву, якою ОСОБА_1 відмовився від допиту в якості свідка ОСОБА_10 .

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, суд прийшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановле-ному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Частинами 4, 5 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 20 вересня 1960 року « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_12 » зареєстрували шлюб, у зв`язку з чим подружжю присвоєно єдине прізвище ОСОБА_5 . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 20 вересня 1960 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 14 грудня 1978 року Вороньківською сільською радою Бориспільського району Київської області 04 листопада 1972 року від батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 народи-лась мати заявника - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 від батьків ОСОБА_15 та ОСОБА_2 народився ОСОБА_1 . Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 18 вересня 2000 року Вороньківською сільською радою Бориспільського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 . Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданого 06 травня 2024 року Виконавчим комітетом Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

На момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з нею в даному будинку були зареєстровані : ОСОБА_2 (донька), 1972 року народження, ОСОБА_1 (онук), 2000 року народження, ОСОБА_3 (син), 1963 року народження, ОСОБА_16 (невістка), 1962 року народження.

За життя, на випадок своєї смерті, ОСОБА_4 21 жовтня 2020 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, все те, що буде їй належати на день смерті і на що ОСОБА_4 матиме право, заповіла онуку ОСОБА_1 .. Заповіт посвідчено секретарем Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Рожденською Т.І. та зареєстровано в реєстрі за № 120.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , проте державним нотаріусом Другої бориспільської державної нотаріальної контори Скрипкою А.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвищ заповідача та ОСОБА_1 та рекомендовано звернутись до суду із заявою про встанов-лення факту родинних зв`язків.

Частиною 1ст. 319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значен-ня», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту родинних відносин необхідне ОСОБА_1 для захисту спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі доказів, наявних в матеріалах справи та показів допитаних в судовому засіданні свідків, судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт родинних відносин і зазначені обставини перешкоджають отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є рідною бабусею заявника.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 червня 2025 року.

Суддя Л.В. Яковлєва