Номер провадження: 22-ц/813/5815/25
Справа № 522/8969/24
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

20.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Сєвєрової Є.С., перевіривши в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2025 у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.04.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» суму боргу в сумі 10658,29 грн.

Повний текст рішення суду складений 22.04.2025.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 15.05.2025 засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду від 29.05.2025 була залишена без руху, оскільки не відповідала формі і змісту, передбаченої ст. 356 ЦПК України, а саме:

-у порушення п.3 ч.2 ст.356 ЦПК України, при подачі апеляційної скарги скаржником не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

-у порушення п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

13.06.2025 засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що жодною нормою Конституції України не передбачено сплату судового збору на судові витрати, а всі судові витрати якими забезпечується фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів забезпечується державним бюджетом України, ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази (такі як вимога сплатити судовий збір), вимога суду щодо сплати судового збору порушує фундаментальні принципи правосуддя та інше.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати якщо, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі

№ 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі

№ 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

Отже, із системного аналізу ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Апеляційний суд зауважує, що заява не містить будь-яких доказів, які підтверджують що майновий стан перешкоджає сплаті апелянтом судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Таким чином, перевіривши наведені у клопотанні доводи, суд приходить то того, що відсутні підстави для його задоволення, оскільки надані апелянтом докази на підтвердження існування підстав для звільнення від сплати судового збору не відображають майновий стан особи.

Враховуючи викладене, зазначені обставини є підставою для продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху від 29.05.2025, з наданням скаржникові строку для надання відповідних доказів щодо майнового стану, а у разі відсутності таких - для сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 29.05.2025, шляхом подання відповідних доказів щодо майнового стану апелянта, а у разі відсутності таких - для подання оригіналу квитанції про сплату судового збору, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання даної ухвали, апеляційну скаргу буде визнано неподаною та повернуто.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, надавши, у відповідності до ч.2 ст.185 ЦПК України, десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання даної ухвали буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова