УХВАЛА

27 червня 2025 року

м. Київ

справа № 309/4751/23

провадження № 61-5081ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня

2024 року в указаній справі.

Верховний Суд ухвалою від 28 квітня 2025 року залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків зокрема надання доказів, що підтверджують порушення Закарпатським апеляційним судом порядку вручення постанови від 17 грудня 2024 року, а також доказів отримання указаного судового рішення вперше саме 17 березня 2025 року.

У встановлений судом строк на виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року, до якої зокрема долучила копію своєї заяви до Хустського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року та фотокопію розписки, з якої убачається, що 17 березня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію постанови апеляційного суду.

29 травня 2025 року Верховний Суд постановив ухвалу, якою продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, запропонувавши заявнику надати суду докази, що підтверджують порушення Закарпатським апеляційним судом порядку вручення постанови від 17 грудня 2024 року, а також доказів отримання указаного судового рішення вперше саме 17 березня 2025 року, якими можуть бути довідка із суду, копії матеріалів справи тощо. Роз`яснив наслідки невиконання вказаної ухвали.

Копія ухвали Верховного Суду від 29 травня 2025 року направлялася заявнику на адресу, зазначену у касаційній скарзі.

Відповідно до інформації про відстеження поштового відправлення 152 12 червня 2025 року ОСОБА_1 отримала копію ухвали Верховного Суду від 29 травня 2025 року.

Виконуючи вимоги вказаної ухвали, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій пояснила, що учасники справи не були присутні в судовому засіданні при проголошенні оскаржуваної постанови. Враховуючи відсутність у заявниці електронного кабінету, вона до 17 березня 2025 року очікувала повний текст постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року саме засобами поштового зв`язку. Однак, у зв`язку із тривалою відсутністю відповідного поштового відправлення, заявниця звернулась до Хустського районного суду Закарпатської області та отримала копію постанови від 17 грудня 2024 року. На підтвердження викладених у заяві обставин ОСОБА_1 додала до неї довідку-відповідь Хустського районного суду Закарпатської області від

12 червня 2025 року, у якій вказано, що «17 березня 2025р. ОСОБА_1 отримала постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024р., по справі №309/4751/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико- санітарної допомоги» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди».

Вивчивши надані на усунення недоліків матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У разі доведення заявником недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, то в цьому випадку для відліку строку на касаційне оскарження застосовуються положення частини другої статті 390 ЦПК України, відповідно до якої заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зроблено висновок, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, а також у документах, визначених пунктами 4, 5 частини шостої статті 272 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення). У разі відсутності таких відомостей судове рішення вважається не врученим.

Наведені ОСОБА_1 докази є недостатніми з огляду на те, що вони не містять вичерпної інформації стосовно порушення Закарпатським апеляційним судом порядку вручення постанови від 17 грудня 2024 року. Надані до Верховного Суду матеріали не дають підстав для беззаперечного висновку про відсутність інших документів в матеріалах справи, розміщених в хронологічному порядку після оскаржуваної постанови, які підтверджують те, що копія повного тексту постанови Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року не була вручена ОСОБА_1 у день її складення та не направлялась апеляційним судом на поштову адресу заявника. Надані докази також належним чином не підтверджують отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови вперше саме 17 березня 2025 року.

Дослідження документів у справі № 309/4751/23, які наявні в системі «Електронний суд», не дають достатньої можливості суду самостійно встановити обставини, на які посилається заявник, як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд повторно зазначає, що на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску заявницею строку на касаційне оскарження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Таким чином, у наданий судом строк ОСОБА_1 не усунула у повному обсязі недоліки касаційної скарги, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Верховний Суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові, що повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 07 березня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди визнати неподаною та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко