печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року

Суддя Печерського районного суду м. Києва Єрмічова В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «РВС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «РВС БАНК» Окатий М. Г. (далі по тексту - позивач) через систему «Електронний суд» звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом, згідно якого просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «РВС БАНК» заборгованість у розмірі 15188,75 гривень та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.09.2019 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» була укладена Заява-Договір №0039876 про надання кредиту. Однак, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за договором, що станом на 03.10.2024 складає - 15 188,75 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із указаним позовом.

26.11.2024 ухвалою Печерського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також ураховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Установлено, що 16.09.2019 між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» була укладена Заява-Договір №0039876 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Підписанням вищезазначеної Заяви-Договору відповідач акцептувала Публічну пропозицію Банку щодо укладення договору (оферту).

Крім того, підписанням Заяви-Договору відповідач надала підтвердження, що ознайомлена з інформацією, що міститься в Тарифах Банку та Правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до Договору про надання банківської послуги, сума кредиту становить 15 384,62 грн строком на 24 місяців.

Процентна ставка за користування кредитом становить 18% річних. Тип процентної ставки - фіксована.

Заборгованість за Договором погашається Позичальником щомісячно, у вигляді обов`язкового платежу в розмірі передбаченому у Заяві-договорі, шляхом зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я Позичальника в Банку.

Кредит надається Клієнту на споживчі потреби, спосіб видачі - переказ на картковий рахунок Клієнта № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).

Погашення заборгованості здійснюється в розмірі та в строки, які передбачені Графіком платежів, який є невід`ємної частиною Заяви-Договору №0039876 про надання банківської послуги від 16.09.2019.

Станом на 03.10.2024 заборгованість відповідача перед АТ «РВС БАНК» становить 15 188,75 грн, яка складається з:

- 12 117,99 грн - основної заборгованості за кредитом;

- 3 070,76 грн - заборгованість за комісією.

Згідно з п. 8.2.12 Публічної пропозиції Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі, сплатити проценти нараховані за користування Кредитом, комісії, неустойки та інші платежі передбачені умовами цього Договору, не пізніше закінчення строку дії Кредитної лінії, який визначений в Заяві-Договорі (Договорі про внесення змін до Заяви-Договору).

Відповідно до п. 7.7.2.17 Публічної пропозиції Клієнт зобов`язується сплачувати Банку нараховувані проценти за користування кредитними коштами до повного фактичного виконання Клієнтом зобов`язань за Споживчим кредитом (Кредитом).

Згідно з п. 7.3.11. У разі порушення терміну погашення заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, в тому числі його частини, встановленого Графіком платежів, така заборгованість, у тому числі Щомісячний платіж (або його частина) вважається простроченим починаючи з наступного дня за днем встановленого терміну погашення згідно з Графіком платежів і до дня погашення простроченої заборгованості. З дня виникнення простроченої заборгованості за Споживчим кредитом, в тому числі Щомісячного платежу, встановленого Графіком платежів, Банк має право нараховувати штрафні санкції за порушення строків погашення заборгованості за Споживчим кредитом, у тому числі Щомісячних платежів у розмірі 10,00 гривень (десять гривень, нуль копійок) за кожен день просрочення платежу.

Сплата штрафу та/або пені не звільняє Клієнта від виконання зобов`язань, за порушення яких передбачені штраф та/або пеня, і так само не звільняє його від обов`язку відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором, у тому числі будь-які витрати, що були понесені Банком у зв`язку зі стягненням заборгованості з Позичальника за Договором.

Згідно з п. 4.5.6. Публічної пропозиції за невиконання або неналежне виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, якщо інше не передбачено цим Договором.

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

У відповідності до ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626-628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав повністю, надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитним коштами на умовах, передбачених Договором.

На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам Договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови Договору також не оспорюються.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 15 188,75 грн.

Зурахуванням, означеного вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.

На підставі статей 207, 525, 526, 530, 610, 611, 626-629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 48, 76-81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «РВС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «РВС БАНК» (; адреса місцезнаходження: вул. Введенська, буд. 29/58, м. Київ, 04071) заборгованість у розмірі 15 188,75 гривень (п`ятнадцять тисяч сто вісімдесят вісім гривень 75 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «РВС БАНК» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 20.06.2025.

Суддя Єрмічова В. В.