УХВАЛА

18 червня 2025 року

м. Київ

справа № 161/4076/24

провадження № 61-7250ск25

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України, Державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», Державного підприємства «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», про визнання протиправною відмови погодити виплату премії та стягнення премії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом до Міністерства економіки України, ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», ДП «Волинський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», про визнання протиправною відмови погодити виплату премії та стягнення премії.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Міністерства економіки у погодженні виплати премії ОСОБА_1 за 2021 рік. В решті вимог позовної заяви відмовлено.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Апеляційні скарги Міністерства економіки України та ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» задоволено.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмови Міністерства економіки в погодженні виплати премії ОСОБА_1

за 2021 рік та в частині відмови у позовних вимогах про стягнення на користь ОСОБА_1 з ДП «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» премії за 2021 рік скасовано і в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову в позові. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

ОСОБА_1 вважає, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, ОСОБА_1 заявлено, зокрема, вимоги про визнання протиправною відмови Міністерства економіки України у погодженні виплати премії за 2021 рік та за 2022 рік, тобто дві вимоги немайнового характеру, за якими він не звільнений від сплати судового збору з урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву подано у лютому 2024 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2024 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року становив 3 028 грн.

Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн (3 028 грн х 0,4) (редакція Закону України «Про судовий збір» на момент подання позовної заяви).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Розмір судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви за кожну вимогу немайнового характеру (визнання неправомірною відмови Міністерства економіки України у погодженні виплати премії за 2021 рік та за 2022 рік), тобто 4 844,80 грн ((1 211,20 *2)*200%)).

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 4 844,80грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у

м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги строк до 04 липня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом, зокрема, повернення касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников