25 червня 2025 року Єдиний унікальний № 501/1699/25 Провадження № 2/501/1163/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

в складі: головуючого -Тордія Е.Н. секретаря судового засідання Буряченко Д.О.

номер справи № 501/1699/25 провадження № 2/501/1163/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області позовну заяву:

позивача: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад правовідносин.

18 квітня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за не вкидання рішення суду.

В обґрунтування вимог зазначає, що 12 червня 2019 року приблизно о 16 год. 00 хв., в м. Чорноморську, вул. Парусна, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OPEL», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Infiniti», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Infiniti» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до Постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відповідності до умов Полісу страхування № АО/0496257 від 7 березня 2019 року ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «OPEL», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АО/0496257 від 07 березня 2019 року.

Рішенням Іллічівського міського суду від 22 червня 2023 року задоволені його вимоги до відповідача та з останнього стягнуто в порядку регресу матеріальні збитки в розмірі 6409.77 грн. судові витрати та витрати на правову допомогу.

10 березня 2025 року за зверненням ФОП ОСОБА_1 приватним виконавцем відкриті виконавчі провадження № 77450646 щодо стягнення збитків в порядку регресу.

Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язань встановлених рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2023 року, на березень 2025 року утворилась заборгованість, а саме: 3 % річних за період липня 2023 року по березень 2025 року, що становить 657 днів та складає 346.13 грн. та інфляційних втрат, що складає 1057.75 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968.00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 4000.00 грн.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, уточнені позовні вимоги просять задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 46).

Відзиви проти позову не надав. Проте зазначив, що перебуває в лавах ЗСУ, про пред`явлення до нього позову про відшкодування шкоди не був повідомлений своєчасно.

Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не з`явились, надавши про це відповідні заяви, відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

Ухвалою Суду від 13 травня 2024 року позовна заява була залишена без руху оскільки не відповідала положенням ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України.

Після усунення недоліків позовної заяви, отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання на 02 червня 2025 року.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 46).

Судова повістка у відповідності до п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (а.с. 40).

Відзиви проти позову не надав. Надав заяву що про розгляд справи 25 червня 2025 року повідомлений, про пред`явлення до нього позову про відшкодування шкоди не був ознайомлений своєчасно( а.с.45).

За таких обставин, відповідач вважається повідомленим про розгляд справи належним чином.

За приписами ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчиності її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Іллічівського міського суду Одеської області від 06 серпня 2019 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

У відповідності до умов Полісу страхування № АО/0496257 від 7 березня 20219 року ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «OPEL», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

01 жовтня 2020 року між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № АО/0496257 від 07 березня 2019 року.

Рішенням Іллічівського міського суду від 22 червня 2023 року задоволені вимоги позивача до відповідача та з останнього стягнуто в порядку регресу матеріальні збитки в розмірі 6409.77 грн. судові витрати та витрати на правову допомогу.

Із роздруківки з програми Автоматизованої системи виконавчих проваджень 10 березня 2025 року за зверненням ФОП Попов В.Є. приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 77450646 щодо стягнення збитків в порядку регресу.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10 квітня 2025 року вищевказане виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

За розрахунком позивача 3 % річних за період невиконання рішення суду з липня 2023 року по березень 2025 року, заборгованість становить 657 днів та складає 346.13 грн. та інфляційні втрати за вказаний період, складають 1057.75 грн.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968.96 грн.

Відповідно до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01 листопада 2022 року, додаткової угоди №86 до Договору від 11 листопада 2022 року, від 13 березня 2025 року, акту здачі - приймання робіт (надання послуг) від 13 березня 2025 року, платіжної інструкції № P24A404194714D0041 від 13 березня 2025 року вбачається, що позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000.00 грн.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 599 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також за умови прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Тож, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми та інфляційні втрати.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18, та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №758/7649/16-ц.

Відповідно до статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про відшкодування шкоди від 22 червня 2025 року зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за завдану шкоду не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання.

За положеннями ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З досліджених судом доказів, постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області від 10 квітня 2025 року виконавче провадження щодо стягнення суми заборгованості за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2023 року, закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданим розрахунком заборгованості.

Водночас відповідач ОСОБА_2 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав.

Таким чином до стягненню підлягає сума :

? 3% річних у розмірі - 346.13 грн.

? інфляційні витрати у розмірі 1057.75 грн. за період не виконання Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2023 року по справі №501/670/23, котрим з відповідача стягнуто завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 6409.77 грн., враховуючи період за котрий здійснюється розрахунок з липня 2023 року по березень 2025 року.

Висновки суду.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат з відповідача на користь позивача.

Судові витрати.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу,суд прийшов до висновку про їх часткове задоволення, оскільки Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, Суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є не обґрунтованими, вважає за можливим стягнути з відповідача витрати на правничу дорогу в сумі 1000.00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 509, 524, 526, 599, 611, 614, 625 Цивільного кодексу України Суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 3% річних у розмірі - 346.13 грн., інфляційні витрати у розмірі 1057.75 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , суму сплаченого судового збору в розмірі 989.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ФОП ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , витрати на правову допомогу в розмірі: 1 000,00 грн. (однієї тисячі гривень 00 коп.).

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 .

Головуючий