Справа № 466/3744/25
Провадження № 2-с/466/98/25
У Х В А Л А

24 червня 2025 року, суддя Шевченківського районного суду м. Львова Зима І.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу у справі №466/3744/25,

в с т а н о в и в:

23 червня 2025 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ від 23 квітня 2025 року у справі № 466/3744/25.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він є пенсіонером, інвалідом другої групи. Разом із дружиною , ОСОБА_2 , 1956 р .н., пенсіонеркою, інвалідом третьої групи та дочкою , ОСОБА_3 , 1992 р. н. вони проживають за адресою : АДРЕСА_1 . З виданим судовим наказом він не згідний, з огляду на наступне. Для обліку отриманої і спожитої гарячої і холодної води, заявником встановлені і підключенні прилади обліку - квартирні лічильники. ОСОБА_1 слідкує за їх справністю, регулярно і в терміни проводить повірку лічильників, а за потреби замінює на новий. Остання повірка відбулась в червні 2023 року, наступна має бути у 2027 роді. Повірка та заміна лічильників відбувається власним коштом. Інформацію про використання об`ємів гарячої і холодної води подавав до ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛМКП «Львівводоканалу» своєчасно, згідно даних квартирних лічильників. Оплачує за надані послуги своєчасно і в повному обсязі за фактично використану воду, відповідно до показів лічильників. Окрім того зазначає, що з категорично не згідний з поданим розрахунком заборгованості, оскільки працівники докидають так званий «небаланс», воду, яку заявник та його сім`я фактично не отримує.

Це свідчить про те, що нарахування боргу є необґрунтованими, а тому заявник просить скасувати судовий наказ від 23 квітня 20245 року у справі № 466/3744/25.

Дослідивши заяву про скасування судового наказу, долучені до неї документи, приходжу до висновку про задоволення заяви та скасування судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього кодексу.

Судом встановлено, що 23 квітня 2025 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання гарячої води, у сумі 9592,08 грн., інфляційні витрати 378,32грн та 3% річних у розмірі 78,12грн., а також 302,80 грн. судового збору.

Копію заяви про видачу судового наказу з додатками, а також копію судового наказу від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримав 16 червня 2025 року, відтак, строк подачі заяви про скасування судового наказу не пропущено.

Перевіривши, викладені у поданій заяві доводи для подачі заяви про скасування судового наказу, прихожу до висновку про їх ґрунтовність та підставність.

Подана заявником заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст.170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Враховуючи вищевикладені обставини та вимоги процесуального законодавства, суд вважає за необхідне скасувати судовий наказ від 23 квітня 2025 року у справі №466/3744/25.

Керуючись ст. ст. 170-171, 258-261 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

заяву задовольнити. Судовий наказ від 23 квітня 2025 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання гарячої води, у сумі 9592,08 грн.,(дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні 08 коп.), інфляційні витрати 378,32грн. (триста сімдесят вісім гривень 32 коп.) та 3% річних у розмірі 78,12 грн. (сімдесят вісім гривень 12 коп.), а також 302,80 грн. судового збору скасувати.

Роз`яснити Львівському міському комунальному підприємству «Львівтеплоенерго» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Копію ухвали направити стягувачу та боржникам для відома.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І. Є. Зима