Справа № 486/1332/24
Провадження № 2/486/248/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 червня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

учасники справи: позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», представник позивача Кудіна А.В., відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діяло через представника Кудіну А.В., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором №103256463 в розмірі 39765,89 грн та за Кредитним договором № 873471 в розмірі 36675 грн, та судові витрати судовий збір 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, саме, витребуванням доказів 1514 грн.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №103256463 від 30 червня 2023 року, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти, у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту.

29 січня 2024 року відповідно між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29012024, згідно якого позивач набув право вимоги до відповідача.

ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 39765,89 грн, яка складається з: 9583 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29882,89 грн - заборгованість за відсотками, 300 грн заборгованість за комісією.

10 липня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №873471. Кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, і яка зазначена в даному п. п. кредитного договору. Порядок обчислення (нарахування) процентів, пролонгація, порядок повернення кредиту та сплата процентів. Права та обов`язки сторін обумовлені в підписаному сторонами кредитному договорі.

30 травня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №30052024, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.

Свої зобов`язання за кредитним договором фінансова установа виконала належним чином. Відповідач належним чином зобов`язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 36675 грн, з яких 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 32175 грн - заборгованість за відсотками.

Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 08 січня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, 14 січня 2025 року представником позивача недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 07 лютого 2025 року позовну заяву було залишено без руху, представником позивача недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 13 травня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, представником позивача недоліки усунуто.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала.

Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 червня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 103256463 (індивідуальна частина) та відповідачу були перераховані кредитні кошти на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 в сумі 10000 грн /а.с. 6-11, 95-100, 103/. До договору додатком №1 додано графік платежів /а.с. 11 зв., 100 зв./, додатком №2 - паспорт споживчого кредиту /а.с. 12, 101/, додатком №3 заява на отримання кредиту №103256463 /а.с. 13, 102/, а додатком №4 додаткові контактні дані позичальника /а.с. 13 зв., 102 зв./.

Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн.

Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 105 днів з 30 червня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.

Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 15 липня 2023 року, але не пізніше 13 жовтня 2023 року.

У п. 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.

В силу п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 27000 грн, які нараховуються за ставкою 3 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.

Згідно з п. 1.6. Договору фіксована процентна ставка.

Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516874*29.

Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

29 січня 2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29012024 /а.с. 14-15/, згідно якого та згідно із витягів з Реєстру боржників та акту приймання-передачі реєстру боржників, позивач набув право вимоги до відповідача /а.с. 16, 17/.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашала /а.с. 18, 105, 122-123/, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 30 червня 2024 року у розмірі 39765,89 грн, яка складається з: 9583 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29882,89 грн - заборгованість за відсотками, 300 грн заборгованість за комісією.

До позовної заяви додано копію статуту ТОВ «МІЛОАН» /а.с. 23-24/.

10 липня 2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» /а.с. 25-34/, за яким фінансова установа надала відповідачу у загальному розмірі 4500 грн зі строком користування коштами протягом 360 днів, а відповідач зобов`язалась вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним у розмірі 2,2 % в день та застосовуються у межаї строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору (п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 Договору).

Додатком № 1 до вказаного Договору додано графік платежів /а.с. 35/.

До позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту /а.с. 36-37/.

30 травня 2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №30052024, згідно якого до останнього перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників /а.с. 38-40/. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників від 30 травня 2024 року та витягу з реєстру боржників заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає 36675 грн /а.с. 41, 42/.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашала /а.с. 43-45, 105/, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості за договором №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» станом на 30 травня 2024 року у розмірі 36675 грн, з яких 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 32175 грн - заборгованість за відсотками.

До позовної заяви додано копії статутів ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» /а.с. 47-48, 52-54/.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи. Сторони приступили до виконання своїх зобов`язань.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Фінансові установи свої зобов`язання за договорами стосовно надання кредитів виконало, а ОСОБА_2 в порушення умов договорів зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.

Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до наступного.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 2-1055/11.

У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договорів факторингу перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказані докази свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України.

Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашала, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103256463 (індивідуальна частина) станом на 29 січня 2024 року у розмірі 39765,89 грн, яка складається з: 9583 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29882,89 грн - заборгованість за відсотками, 300 грн заборгованість за комісією /а.с. 105, 122-123/.

Виходячи з викладеного, позивачем доведено, що у відповідача перед ним за Договором про споживчий кредит №103256463 виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9583 гривень та заборгованість за комісією 300 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 29882,89 грн суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 зазначила, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а і за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17, щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.

У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

У даному випадку, Договором укладеним між сторонами передбачається два види пролонгації: пролонгація на пільгових умовах - п.2.3.1. Договору та пролонгація на стандартних (базових) умовах.

Згідно п. 2.3.1. Договору Позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені цим п.2.3 Договору та розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці нижче:

Строк продовження, днів Максимальний розмір комісії, %:

за 3 дні - 3,00 %;

за 7 днів - 6,00 %;

за 15 - 10,00 %.

Якщо Позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію) на умовах визначених цим пунктом, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.

Відповідно до п. 2.3.2. Після вибору доступних умов пролонгації або поновлення пільгового періоду, Позичальник має направити Кредитодавцю електронне звернення/повідомлення із застосуванням одноразового ідентифікатора, який надсилається Кредитодавцем до особистого кабінету Позичальника або в SMS- повідомленні та здійснити платіж передбачений цим п.2.3 Договору. Після здійснення Позичальником зазначеного платежу(ів), умови кредитного договору, що стосуються строку кредитування, зокрема тривалість пільгового періоду, дата завершення пільгового періоду, дата остаточного погашення, строк кредитування змінюються пропорційно строку пролонгації. Нові дати разом з актуальними даними щодо заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком.

Виконання Позичальником лише частини дій передбачених попереднім абзацом цього пункту не призводить до пролонгації.

У випадку, якщо Позичальник протягом поточного періоду вчинить необхідні дії для поновлення пільгового періоду, такі дії зупиняють перебіг поточного періоду до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду, після чого поточний період продовжується на кількість днів, що залишалась до його спливу на момент пролонгації. Якщо Позичальник вчиняє необхідні для пролонгації дії після настання дати остаточного погашення заборгованості, такі дії зупиняють перебіг періоду прострочення до моменту спливу строку пролонгації (поновлення) пільгового періоду. В такому разі, новою датою остаточного погашення є останній день строку на який Позичальником поновлено пільговий період.

Ініціювання Позичальником продовження та/або поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для Позичальника.

Відповідач 13 жовтня 2023 року кредит в сумі 10000 грн не повернула, а продовжувала користуватися кредитним коштами, тому ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов Договору, з якими погодилась відповідач, нарахував проценти за користування кредитом та відбулась пролонгація договору відповідно до умов Договору (п.2.3.1) на 15 днів.

Тому, суд погоджується із розрахунком заборгованості за відсотками, наданим позивачем.

З урахуванням викладеного, розмір заборгованості за Договором про споживчий кредит № 103256463 (індивідуальна частина) станом на 29 січня 2024 року становить 39765,89 грн, яка складається з: 9583 грн заборгованість за основною сумою боргу, 29882,89 грн - заборгованість за відсотками, 300 грн заборгованість за комісією.

Стосовно заборгованості за договором №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», суд приходить до наступного.

Як зазначалось вище, з наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, заборгованість за кредитом не погашала /а.с. 43-45/, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості за договором №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» станом на 30 травня 2024 року у розмірі 36675 грн, з яких 4500 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 32175 грн - заборгованість за відсотками.

Нарахування відсотків за Договором здійснювалося кредитором в межах строку, узгодженого сторонами.

Доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» сторонами не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн /а.с. 59/.

Доказів понесення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів позивачем не надано, а тому ці судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Договором про споживчий кредит №103256463 (індивідуальна частина) у розмірі 39765 (тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять) гривень 89 копійок, яка складається з: 9583 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні заборгованість за основною сумою боргу, 29882 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 89 копійок - заборгованість за відсотками, 300 (триста) гривень заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором №873471 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» у розмірі 36675 (тридцять шість тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень, яка складається з: 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень заборгованість за основною сумою боргу, 32175 (тридцять дві тисячі сто сімдесят п`ять) гривень заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повне найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Південноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова