Справа № 441/1569/24 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Провадження № 22-ц/811/3598/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Підлужного В.І.

з участю: представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І., стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчих документах, які перебувають на виконанні у приватного виконавця ,-

в с т а н о в и в:

В червні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом у виконавчих провадженнях № 72385467 від 28.07.2023, № 72450356 від 28.07.2023 та № 72450132 від 07.08.2023.

Подання мотивовано тим, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області на виконанні перебувають виконавчі провадження № 72385467 від 28.07.2023, № 72450356 від 28.07.2023 та № 72450132 від 07.08.2023 з примусового виконання виконавчих листів № 441/1282/22 від 14.07.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 000 (триста тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а також 30 000 (тридцять тисяч) грн. понесених витрат на правову допомогу. Протягом тривалого часу, а саме з липня 2023 року по теперішній час, боржник ухиляється від виконання судового рішення, грошові кошти на рахунках боржника відсутні, відомостей про наявність майна не встановлено, вимоги та виклики виконавця боржник не виконує, інше.

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчих документах, які перебувають на виконанні у приватного виконавця, в межах виконавчих проваджень № 72385467 від 28.07.2023, № 72450356 від 28.07.2023 та № 72450132 від 07.08.2023 - задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон, без вилучення паспортного документа, що надає право виїзду за межі України, до виконання зобов`язань у виконавчих провадженнях № 72385467 від 28.07.2023, № 72450356 від 07.08.2023 та № 72450132 від 07.08.2023 з примусового виконання виконавчих листів № 441/1282/22 від 14.07.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 000 (триста тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а також 30 000 (тридцять тисяч) грн. понесених витрат на правову допомогу.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 покладено на Державну прикордонну службу України.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Пащук А.І.

Вважає, що при постановленні ухвали не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому вона є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що державним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду. Звертаючись до суду з поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, судом не враховано, що боржником виконується рішення суду та щомісячно сплачується сума в розмірі 200-300 грн. на погашення боргу. Судом не з`ясовано, чи дійсно мало місце свідоме невиконання боржником рішення суду, а державним виконавцем належним чином не обґрунтовано необхідність застосування такого заходу впливу до ОСОБА_1 . Вважає, що посилання державного виконавця, як на підставу задоволення подання, на наявність у боржника невиконаного зобов`язання не може бути підставою для задоволення подання. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, а наявність самого зобов`язання не є підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. на підтримання апеляційної скарги, стягувача ОСОБА_2 на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що боржниця ОСОБА_1 обізнана про наявність відкритих приватним виконавцем Львівської області Пиць А.А. виконавчих проваджень та існування її майнових зобов`язань перед стягувачами, проте вирок від 31.05.2023 не виконує.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області перебувають виконавчі провадження № 72385467 від 28.07.2023 та № 72450356 і № 72450132 від 07.08.2023 з примусового виконання виконавчих листів № 441/1282/22 від 14.07.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 000 (триста тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а також 30 000 (тридцять тисяч) грн. понесених витрат на правову допомогу.

28 липня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72385467, скеровано боржнику для виконання, стягувачу для відома, що підтверджується списком № 252 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

07 серпня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 72450132 та виконавчого провадження № 72450356, скеровано боржнику для виконання, стягувачам для відома, що підтверджується списком № 290 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Боржник ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою щодо відкритих виконавчих проваджень, в порушення положень Закону України «Про виконавче провадження», з моменту відкриття проваджень, а саме 28.07.2023 та 07.08.2023 відповідно - не виконала жодного із обов`язків.

28 липня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна № 72385467.

07 серпня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна № 72450356 та № 72450132.

Крім цього, 28.07.2023 приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів № 72385467, які скеровано у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «АКБ Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «Урссиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Банк Альянс», АТ «Сенс Банк», АТ «Альтбанк», ПАТ АБ «Південний», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «ІНГ Банк Україна», ПАТ АБ «Укргазбанк» для виконання та сторонам для відома.

07 серпня 2023 року, приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів № 72450356 та № 72450132, які скеровано у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», ПАТ «Банк Восток», АТ «ПроКредит Банк», АТ «АКБ Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Агропросперіс Банк», АТ «Урссиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Банк Альянс», АТ «Сенс Банк», АТ «Альтбанк», ПАТ АБ «Південний», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «ІНГ Банк Україна», ПАТ АБ «Укргазбанк» для виконання та сторонам для відома.

Згідно сформованої фільтрованої виписки за період з 28.07.2023 по 19.06.2024 вбачається, що на депозитний рахунок приватного виконавця шляхом скерування платіжних інструкцій примусово стягнуто кошти у розмірі 500 грн. 00 коп. по виконавчому провадженні № 72385467.

Згідно сформованої фільтрованої виписки за період з 07.08.2023 по 19.06.2024 вбачається, що на депозитний рахунок приватного виконавця шляхом скерування платіжних інструкцій примусово стягнуто кошти у розмірі 500 грн. 00 коп. по виконавчих провадженнях № 72450356 та № 72450132.

Як убачається із відповіді МВС України на запит № 169857590 від 28.07.2023 у боржника на праві приватної власності транспортні засоби відсутні.

Згідно відповіді на запит № 169857603 від 28.07.2023 до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, та розміри утриманого податку з доходів боржників - фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником - фізичною особою в податковій декларації майновий стан і доходи, та суму утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу та суму податку за звітний період, задекларованих боржником - фізичною особою - підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця - інформація стосовно боржника відсутня.

Згідно відповіді на запит № 169857591 від 28.07.2023 до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи - інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня.

25 квітня 2024 року, на адресу приватного виконавця надійшла заява від боржниці - ОСОБА_1 про зняття арешту з рахунку боржника, у зв`язку з нарахуванням на нього соціальних виплат.

25 квітня 2024 року, приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів № 72450132.

16 травня 2024 року, 28 травня 2024 року ОСОБА_1 направлено виклики приватного виконавця № 336249, № 374686.

На виклики приватного виконавця Пиць А.А. боржниця ОСОБА_1 не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Колегія суддів виходить з того, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Так, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має, зокрема, право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону).

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

В свою чергу, порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України визначено у ст. 441 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, задоволення подання виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі чи частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично невиконання таких може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Іншими словами, ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі умисні діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та у повному обсязі вчинення виконавчих дій. У зв`язку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження, зазначене може бути підставою для відповідного реагування виконавця, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно з нормами ЦПК України та статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Скориставшись наданими йому законом повноваженнями, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 як боржника у праві виїзду за межі України до виконання останньою своїх зобов`язань, покладених на неї виконавчими провадженнями № 72385467 від 28.07.2023 та № 72450356 і № 72450132 від 07.08.2023 з примусового виконання виконавчих листів № 441/1282/22 від 14.07.2022.

У поданні виконавець стверджує, що на виклики до виконавця боржник не з`являлась, пояснень не надала, про причини не повідомила. У межах проведених заходів примусового виконання рішення, скеровано запити у реєструючі органи, проведено перевірку майнового стану боржника, однак зобов`язання боржник не виконує.

В свою чергу, права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження визначені статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

У частині 5 статті 19 цього Закону вказано, що боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій , за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що боржником виконується рішення суду та щомісячно сплачується сума в розмірі 200-300 грн. на погашення боргу, оскільки такі були внесені боржницею після звернення приватного виконавця Пиць А.А. до суду з поданням про тимчасове обмеження її у праві виїзду за межі України і такі не свідчить про її добросовісність щодо виконання вироку суду від 31.05.2023 у справі № 441/1282/22.

Фактично, на заперечення доводів подання державного виконавця та відповідних висновків місцевого суду, апелянт не надав жодного доказу на спростування таких по суті, основним аргументом зазначивши виключно відсутність належних доказів свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Поряд з цим, як свідчать матеріали справи, виконавчі листи № 441/1282/22 від 14.07.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 300 000 (триста тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_4 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 200 000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди, а також 30 000 (тридцять тисяч) грн. понесених витрат на правову допомогу, тривалий час не виконуються, виконавче провадження триває.

Зважаючи на те, що боржник достовірно обізнаний із правовідносинами які склалися, однак жодних дій, які визначені, як обов`язкові за ЗУ «Про виконавче провадження», не вчиняє, колегія суддів приходить переконання, що встановлені обставини справи свідчать про те, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх зобов"язань, оскільки не виконує своїх обов"язків, передбачених ЗУ "Про виконавче провадження".

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до положень ч.2 якої кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, ч.3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) ЄСПЛ підсумував принципи, з урахуванням яких має відбуватися оцінка правомірності вжиття заходів щодо обмеження свободи пересування особи у зв`язку з неоплаченими боргами, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має грунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, бути пропорційним меті його застосування, тобто знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом.

При цьому у п.49 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів. Аналогічні висновки викладені у рішення ЄСПЛ від 13 листопада 2003 року у справі «Напияло проти Хорватії» п.п.78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (справа «Луордо проти Італії» п.96, справа «Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини» п.35, справа «Рінер проти Болгарії» п.121).

Отже, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції дозволяє втручатися у здійснення особою права на свободу вільного пересування лише у відповідності із законом і в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

Тобто для втручання у право боржника на свободу вільного пересування необхідно дотриматися розумного балансу між правами боржника щодо його вільного пересування та правами стягувача на остаточне виконання судового рішення і його правами на борг як на його майно.

У даному випадку, з урахуванням встановлених обставин, втручання у право боржника ОСОБА_1 на свободу вільного пересування очевидно та поза всяким розумним сумнівом є таким, що здійснюється відповідно до закону, тобто у відповідності із п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, та з метою захисту прав та інтересів стягувача держави в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Крім цього, таке втручання є пропорційним переслідуваній меті, оскільки як вище вказувалося, наявні докази про свідоме (умисне) ухилення боржника від виконння своїх зобов`язань повністю або частково за наявності такої можливості та протягом тривалого часу, а саме із 2020 року.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення подання державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

у х в а л и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Пащука А.І. залишити без задоволення.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 04 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25.06.2025 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.