Справа № 931/240/25
Провадження № 2/931/162/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,

за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Локачах в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

29 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.09.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у позику № .

Вказує, що договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Зазначає, що за умовами договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 14000 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок відповідача на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник - повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково, сплатити проценти за користування позикою.

Стверджує, що позикодавець свої зобов`язання відповідно до умов договору позики виконав в повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 14 000 грн, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами договору позики належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, внаслідок чого, станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 36820 грн., з яких: 14 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 22820 грн. - заборгованість за процентами.

Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача за договором надання грошових коштів у позику № від 12 вересня 2024 року у розмірі 36820 гривень 00 копійокта судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 03 квітня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано від AT «СЕНС БАНК» (, адреса: вулиця Старонаводницька, 6Б, офіс 208, Київ, 01015) інформацію (документи), а саме: чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; надати відомості про повний номер карти НОМЕР_1 , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 12.09.2024 р. о 07:36:37 год. у розмірі 14000 грн. (призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 »); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 15.08.2024 р. по 15.09.2024 р.

20.05.2025 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про надання додаткового строку для подачі відзиву, мотивуючи своє клопотання тим, що вона лише 18.05.2025 року зареєструвалася в системі "Електронний суд" і лише тоді ознайомилася з матеріалами справи (а.с. 85-86).

20.05.2025 року та 22.05.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором, згідно з яким відповідач просить суд поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та в їх задоволенні просить відмовити. Свій відзив мотивує таким. Зазначає, що укладення договору здійснене в електронній формі без її особистого підпису або належного інформування щодо повних умов. Вона не надавала згоди на такі жорсткі умови договору, зокрема щодо розміру штрафних санкцій та пені. Вказує, що позивач не надав належних доказів зарахування кредитних коштів безпосередньо відповідачу. Вважає, що розмір заявленої неустойки є явно неспівмірним із основною сумою заборгованості, що суперечить принципам добросовісності, розумності та справедливості. Посилається на положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно з якою суд має право зменшити неустойку, якщо вона є надмірною. Також практика Верховного Суду неодноразово підтверджує можливість зменшення штрафних санкцій у подібних справах. Зазначає, що має складне матеріальне становище, має на утриманні малолітніх дітей, тимчасово не працює, що унеможливлює повне та своєчасне виконання зобов`язань. Це має враховуватись при визначенні розміру боргу та застосуванні санкцій (а.с. 88-89, 96-100).

23.05.2025 року на виконання ухвали суду від 01.05.2025 року від Акціонерного товариства «Сенс Банк» надійшов лист № 6409-БТ-32.3/2025 від 13.05.2025 р., з якого вбачається, що платіжна картка за номером НОМЕР_1 емітована АТ «Перший Український Міжнародний Банк», а тому інформацією щодо власника картки, руху коштів володіє саме АТ «ПУМБ». 27.05.2025 року від позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив, який позивач вважає безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Стосовно заперечень Відповідача щодо отриманння коштів за Договором про надання грошових коштів у позику № від 12.09.2024 р., то факт отримання позики підтверджується наявною квитанцією до платіжної інструкції No19978-1354-141188536 ТОВ ФК «Конрактовий дім», з якої слідує, що ТОВ «Іннова Фінанс» перерахувало на платіжну картку НОМЕР_1 , грошові кошти у розмірі 14 000 грн. Такий же номер платіжної картки визначений сторонами у кредитному договорі. Доказів того, що платіжна картка НОМЕР_1 не належить Відповідачеві, сторона Відповідача не надала. Отже, за наявних фактів можна встановити, що відповідач дійсно отримала кредит у розмірі 14 000 грн. Стосовно заперечень сторони Відповідача щодо неспіврозмірності нарахованих процентів за тілом кредиту, то відповідно до договору, підписаного сторонами, погоджені наступні умови, а саме: п. 2.4. Тип кредиту - кредит; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 12.09.2024 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Тип процентної ставки - фіксована; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,0% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; п. 2.2. Товариство надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. п. 2.6.2. Знижена процентна ставка 0,65% в день та застосовується відповідно до зазначених у договорі умов. Тобто, сторони домовились про фіксовану процентну ставку за користування кредитом. Зазначає, що таким чином, умовами договору передбачено сплату процентів за користування кредитом, які не є "процентами за прострочення зобов`язання" та не є заходом цивільно-правової відповідальності боржника, а лише можливістю правомірно не сплачувати кошти протягом певного часу. При цьому вказує розрахунок, згідно з яким загальна сума заборгованості складає: 14 000 (тіло кредиту) + 22 820 (проценти) = 36 820,00 грн. Також, зазначає, що Відповідачкою стверджується про наявність неустойки (пеня, штрафи) за Договором, що є не корректним твердженням та не має за собою обґрунтування, так як неустойка (пеня, штрафи) не нараховувалася. Щодо поновлення строку на подання Відзиву, то згідно витягу з офіційного сайту трекінгу відправленнь УкрПошти (Позовної заяви) позовна заява отримана Відповідачкою 01.04.2025, тому сторона позивача не погоджується з твердженням відповідачки, що остання не отримувала ніякої інформації про справу. Щодо складного матеріального становища, то посилається на норми статті 625 ЦК України, відповідно до яких боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому зазначає, що відповідачкою на підтвердження складного матеріального становища не надано жодного доказу (а.с. 105-109).

Разом з відзивом представник позивача 27.05.2025 року заявив клопотання про витребування доказів (а.с. 117-119).

30.05.2025 року від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначає наступне. Звертає увагу, що позивач посилається на квитанцію до платіжної інструкції як доказ отримання мною кредитних коштів на картку НОМЕР_1 . Однак, Позивач не надав жодних належних доказів (виписки щодо руху коштів тощо), що саме вона є власником зазначеної картки. Щодо укладення договору в електронній формі позивач посилається на Закон України «Про електронну комерцію» та вказує, що нею підписано договір шляхом введення одноразового ідентифікатора. Проте позивач не довів, що введення ідентифікатора здійснювала саме вона. Позивач не надав належних доказів, які б підтверджували саме її особу під час укладання Договору (наприклад, запис відеоідентифікації, фото паспорта, підписання за допомогою кваліфікованого електронного підпису). Щодо нарахованих процентів, зазначає, що позивач обґрунтовує заявлений розмір заборгованості умовами договору про надання грошових коштів, однак: договір передбачає процентну ставку у розмірі 1% на день, що в еквіваленті становить понад 365% річних. Вважає, що такі умови є явно несправедливими та суперечать принципам добросовісності та розумності, передбаченим ст. 3 ЦК України, та вказана процентна ставка у рази перевищує середньостатистичні ринкові ставки за споживчими кредитами. Щодо свого матеріального становища вказує, що в її випадку йдеться про об`єктивні причини, які впливають на можливість виконання зобов`язань: має на утриманні малолітніх дітей, тимчасово не працює, що значно ускладнює виконання фінансових зобов`язань (а.с. 122-123).

Ухвалою суду від 11.06.2025 року за клопотанням представника позивача витребувано в Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (AT «ПУМБ») (, адреса: 04070, Україна, місто Київ, вулиця Андріївська, будинок 4) інформацію (документи), а саме: чи належить (належала раніше) платіжна картка за номером НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; надати відомості про повний номер карти НОМЕР_1 , на яку було здійснено зарахування переказу через систему інтернет-еквайрингу EasyPay від 12.09.2024 р. о 07:36:37 год. у розмірі 14000 грн. (призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ "Іннова Фінанс" Поповнення картки НОМЕР_3 , НОМЕР_4 »); інформацію про рух коштів (виписку) по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період з 12.09.2024 р. по 15.09.2024 р. (а.с. 129-130).

26.06.2025 року на виконання ухвали суду від АТ "ПУМБ" надійшла інформація № КНО-07.8.5/7956БТ від 18.06.2025 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 135 на звороті). Одночасно, у позовній заяві та у відповіді на відзив представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, також, аналогічне клопотання ним долучено до позовної заяви (а.с. 10, 108 зворот).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 137 зворот). 30.05.2025 року до суду від неї надійшла заява про розгляд справи без участі (а.с. 125) та клопотання про подання орієнтовного розрахунку судових витрат (а.с. 126).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.09.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладений договір надання грошових коштів у позику № , який підписаний останньою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 2895 (а.с. 14-26).

Положеннями п. 2.1 Договору встановлено, що укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві.

У п. 2.3 Договору визначені основні умови кредитування, а саме: сума кредиту (загальний розмір) складає 14000 грн; тип кредиту - кредит; строк кредиту (строк дії договору) 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів.

Згідно з п. 2.6.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього Договору, знижена процентна ставка становить 0,65 % в день та застосовується за умов, передбачених п.2.6.2 договору.

Відповідно до п.п. 2.8, 2.8.1, 2.9, 2.9.1 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2333,95 %. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64400 грн.

Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 . Дата надання кредиту - 12.09.2024 року або наступний за ним календарний день.

Відповідно до п. 4.1 Договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Згідно з п. 6.1 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.6.3 Договору.

Зі змістом п. 6.4 Договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (у тому числі і всіх платежів, передбачених цим Договором), строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі.

У п. 7.6 Договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом в ІКС Товариства відбувається щоденно, починаючи з першого дня надання кредиту до останнього дня надання коштів в кредит за цим договором.

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Інформація, який надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)» та підписаний сторонами (а.с. 28-31).

Відповідно до квитанції до платіжної інструкції №19978-1354-141188536 (ID платежу: ) про перерахування коштів 12.09.2024 р. через технологічного партнера ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснено переказ коштів на картку НОМЕР_1 , в сумі 14 000 грн (а.с. 46).

Зазначені реквізити банківської карти вказані у анкеті клієнта та співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у Договорі.

З інформації № КНО-07.8.5/7956БТ від 18.06.2025 року, яка надійшла 26.06.2025 року на виконання ухвали суду від АТ "ПУМБ", до якої долучено виписку по рахунку, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в АТ «ПУМБ» випущена банківська платіжна картка НОМЕР_5 , на яку 12.09.2024 року о 07:36 надійшли кошти в сумі 14 000 грн (а.с. 140-145).

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором № від 12.09.2024 року становить 36820 грн, з яких: 14000 грн - тіло кредиту, 22820 грн заборгованість за відсотками. Крім того, загальна сума сплачених коштів позичальником 4340 грн (а.с. 62).

За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає.

За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст.530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-який час.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка розглядається, договір надання грошових коштів у позику № від 12 вересня 2024 рокуроку укладено сторонами в електронному вигляді та підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідач не надала жодного належного і допустимого доказу для спростування факту укладення спірного кредитного договору в електронному виді та накладення на нього будь-якого іншого підпису.

Крім того, за змістом частини першої статті 1047, частини першої статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

При цьому, відповідно частини першої статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Тобто, письмова форма договору внаслідок його реального характеру є підтвердженням отримання грошових коштів і саме на позичальника закон покладає обов`язок доказування протилежного.

Факт надання кредитних коштів кредитодавцем в сумі 14 000 грн відповідачу ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема у виписці по рахунку, наданого АТ «ПУМБ» . Відповідачем частково було сплачено кошти за вищевказаним договором у розмірі 4340 грн, що не заперечувалося нею.

Доводи відповідача про те, що вказана виписка не може бути судом взята до уваги, оскільки містить банківську таємницю, не грунтуються на вимогах Закону та є безпідставними.

Відповідач, в свою чергу, не надала жодного підтвердження факту неотримання грошових коштів за спірним кредитним договором. У відзиві та запереченнях на відповідь на відзив відповідач не покликалася на ту обставину, що кредитних коштів за кредитним договором не отримувала, однак при цьому зазначала, що позивачем не надано доказів отримання нею цих коштів.

Щодо процентів за користування кредитними коштами, то сторонами в договорі (п. 2.6 договору) погоджено такі в розмірі 1% саме за користування кредитними коштами, а не як штрафні санкції.

Доводи відповідача про неспівмірність розміру процентів з розміром наданого кредиту та про несправедливість умов договору в частині нарахування відсотків за процентною ставкою в розмірі 1% на день, судом відхиляються з огляду на те, що виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату відсотків за користування кредитом, є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін в укладеному між сторонами договорі. Крім того, розмір денної процентної ставки не суперечить положенням ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування". До того ж, відповідач була належним чином проінформована про умови укладеного договору, враховуючи підписання нею, крім договору про надання грошових коштів у позику № від 12.09.2024 року ще й графіка платежів до договору (а.с.25, 26) та паспорта споживчого кредиту (а.с. 28-31).

Щодо посилання відповідача на скрутне матеріальне становище, то на підтвердження цього відповідачем не долучено жодного доказу (довідки про доходи тощо), хоча відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Доказів виконання умов кредитного договору та повернення коштів відповідач не надала, що в загальному, свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Іннова Фінанс» не повернуті, нараховані проценти в повному обсязі не сплачені, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то кредитодавець вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати нарахованих процентів.

Відповідно до долученого кредитодавцем до позовної заяви розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № станом на 25.03.2025 становить 36820 грн, з яких: 14000 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 22820 грн - загальний залишок заборгованості за процентами (а.с. 62).

Поданий розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору.

Відповідач ОСОБА_1 , всупереч ст. 12, 81 ЦПК України, свого розрахунку суду не подала.

Покликанння відповідача про неспівмірність заявленої неустойки з основною сумою заборгованості суд до уваги не бере, з огляду на те, що нарахування неустойки за невиконання умов договору позивачем не здійснювалось, що підтверджено поданим розрахунком заборгованості.

Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов підлягає до задоволення, тому судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № від 12 вересня 2024 року у розмірі 36820 (тридцять шість тисяч вісімсот двадцять) гривень 00 копійок, з яких: 14 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 22 820 грн заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс" судовий збір у розмірі 2422,40 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2025 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Іннова Фінанс", адреса: 01104, м. Київ, вул. Болсуновська, 8, поверх 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна