Номер провадження: 22-ц/813/3998/25
Справа № 511/1023/23
Головуючий у першій інстанції Меєчко О. М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»

представник позивача Кошарський Олег Володимирович

відповідач - ОСОБА_1

представник відповідача Клачок Богдана Олександрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року, ухвалене у складі судді Меєчка О.М., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

20 вересня 2024 року з Одеського апеляційного суду до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа № 511/1023/23 за позовною заявою АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - АТ «ПУМБ») до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Зазначена позовна заява обґрунтована тим, що 19 вересня 2022 року на підставі заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 0101811/046 ПАТ «МТБ БАНК» відкрито відповідачу ОСОБА_1 поточний рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 в іноземній валюті долар США, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки.

До поточного рахунку на ім`я відповідача було випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic № НОМЕР_2 .

19 вересня 2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховано кошти у розмірі 9880,50 доларів США, замість правильної суми коштів 98,81 доларів США за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 407381,09 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в долари США.

Позивач вказує, що по всіх переказах з-за кордону, що здійснені у валюті малагасійські аріарі внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунок відповідача зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.

Помилка полягала в тому, що програмне забезпечення не відокремлювало дві останні цифри транзакції комою від решти суми валютної транзакції, що і призвело до стократного збільшення.

Після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказів та здійснення відповідачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, ПАТ «МТБ БАНК» здійснено корегування помилкового зарахування коштів по операціям у валюті малагасійський аріарі (MGA), у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому10 жовтня 2022 року утворилася заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 9781,69 доларів США.

Листами від 20 жовтня 2022 року та 02 листопада 2022 року ПАТ «МТБ БАНК» з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом.

27 жовтня 2022 року між ПАТ «МТБ БАНК» та АТ «ПУМБ» було укладено договір про відступлення права вимоги № 005/10-2022. Згідно з цим договором до нового кредитора переходять права вимоги первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. Того ж дня АТ «ПУМБ» сплатив ПАТ «МТБ БАНК» ціну прав вимоги згідно з умовами, викладеними у розділі 2 Договору про відступлення права вимоги.

Згідно з реєстром боржників, що є невід`ємною частиною договору про відступлення права вимоги ПАТ «МТБ БАНК» відступив АТ «ПУМБ» права вимоги заборгованості у розмірі 9781,69 доларів США до боржника ОСОБА_1 .

Листом від 31 жовтня 2022 року ПАТ «МТБ БАНК» повідомив відповідача про укладення з АТ «ПУМБ» договору відступлення прав вимоги, внаслідок чого права вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком ОСОБА_1 відступлені до АТ «ПУМБ», як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 9781,69 доларів США на користь нового кредитора.

Оскільки, грошові кошти ОСОБА_1 у добровільному порядку не повернуті, а тому банк змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача безпідставно набутих горових коштів у сумі 9781,69 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задоволено.

В обґрунтування рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти за переказом у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком було здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти ПАТ «МТБ БАНК», незважаючи на направлені останнім вимоги про повернення безпідставно набутого майна та повідомлення про відступлення права вимоги на користь AT «ПУМБ».

Отож, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі та подальше їх використання призвело до виникнення боргу в розмірі 9781,69 долар США, ці грошові кошти були набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов Договору, а без достатньої правової підстави, тому підлягають поверненню згідно із ст. 1212 ЦК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 26.05.2021, справа № 202/7994/17-ц.

Короткий виклад вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20.12.2024 скасувати повністю, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову АТ «ПУМБ» відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Вказує, що АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовом до відповідача, оскільки звернутися з позовними вимогами до першоджерела виникнення рахункової помилки не має права відповідно до умов укладеної Ліцензійної угоди, хоч відповідно до ч. 3 ст. 4 ЦПК України, відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Матеріали справи не містять жодного доказу того, що саме відповідач знімав з рахунка грошові кошти у загальній сумі 10 000 доларів США, окрім виписки з рахунка приватного клієнта № /1021 від 21.10.2022 р., яка лише фіксує рух коштів на рахунку приватного клієнта ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків

Також вважає, що лист компанії Euronet USA, LLC від 26.01.2023не може бути належним доказом, який би підтверджував викладені у ньому обставини.

Лист компанії Euronet USA, LLC від 26.01.2023, яким остання повністю усувається від відповідальності за допущену помилку, просто говорячи про те, що така помилка є, викликає досить обґрунтовані сумніви щодо того, чи дійсно існувала описана у листі помилка у програмному забезпеченні ІТМ взагалі.

Зазначає, що докази на які посилається суд в своєму рішенні поданні поза строком та не відповідають вимогам ст.ст. 77, 79, 95 ЦПК України.

АТ «Перший український міжнародний банк», здійснюючи зарахування коштів на картку відповідача, діяв на підставі договору. Крім того, відповідач отримав грошові кошти на свій рахунок за процедурою, яку було передбачено банком - «Віза Швидкі Гроші» з конвертацією у іншу валюту долари США (тобто не безпідставно, як стверджує позивач), яка перевірялася банком на відповідність правилам МПС VISA та була схвалена, оскільки кошти на рахунок відповідача надійшли.

Зазначені обставини виключають застосування правового механізму до стягнення коштів на підставі ст.1212 ЦК України.

При вирішенні заявлених позовних вимог не можна говорити про несанкціонований овердрафт, оскільки вини клієнта, внаслідок здійснення ним випадкових операцій з карткового рахунку на суму, що перевищує встановлений банком розмір платіжного ліміту позивачем не доведена.

Позиція учасників справи.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Фрунзівського районного суду м. Одеси від 20.12.2024 без змін.

Вказує, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та ухваленим з дотримання норм матеріального та процесуального закону.

Явка в судове засідання

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. Представники з`явились до суду та надали суду свої пояснення.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 19 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «МТБ БАНК» із Заявою про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування 0101811/046 від 19 вересня 2022 року. На виконання вказаного договору, ПАТ «МТБ БАНК» було відкрито ОСОБА_1 поточний рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 у валюті долар США, з використанням платіжної картки (т. 1 а.с. 186-190).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що 19 вересня 2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти на загальну суму 9880,50 доларів США (замість правильної загальної суми коштів 98,81 доларів США) за операцією переказу коштів з-за кордону на загальну суму 407381,37 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в долари США. Отже, різниця між 9880,50 доларів США та 98,81 доларів США, яка становить 9781,69 долар США, є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем. У подальшому відповідачем здійснювалися видаткові платіжні операції понад суму залишку власних коштів на рахунку, що призвело до виникнення суми неповернутого боргу відповідача у розмірі 9781,69 долар США у вигляді технічного (несанкціонованого) овердрафту по рахунку.

Так, AT«ПУМБ» та ПАТ «МТБ БАНК» є учасниками Міжнародної платіжної системи Visa International, яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України, та відповідно до закону, нормативно-правових актів Національного банку України та правил платіжної системи має право здійснювати діяльність в Україні, що підтверджується відповідною випискою з офіційного сайту Національного Банку України (т. 2 а.с. 45-47).

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом (частина шоста статті 47); правилами платіжної системи встановлюється, зокрема, схема виконання платіжних операцій, що використовується для виконання платіжних операцій (частина 10 статті 71).

AT «ПУМБ», володіючи технологічними можливостями процесингового центру, надає ПАТ «МТБ БАНК», зокрема, послуги з випуску і обслуговування платіжних карток МПС Visa на підставі Генерального договору між AT «ПУМБ» та ПАТ «МТБ БАНК» № 005/02-22 від 28 лютого 2022 року. Даний договір набрав чинності з моменту накладення електронного підпису, а саме 28 лютого 2022 року о 12:00 (т. 1 а.с. 233- 249).

Отримання грошових коштів відповідачем за переказами з-за кордону у валюті малагасійський аріарі (MGA) здійснювалося за процедурою «Visa Fast Funds» (у перекладі на державну мову - «Віза Швидкі Гроші») відповідно до правил МПС Visa (т.1 а.с. 255-257, 258-261).

Переказ за процедурою «Visa Fast Funds» передбачає необхідність зарахування коштів держателям платіжних карток протягом не більше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу.

Отже, відповідно до правил МПС Visa, при ініціюванні кожного переказу з-за кордону у малагасійських аріарі (MGA) на рахунок відповідача, з використанням реквізитів платіжної картки МПС Visa, за таким переказом банком повинна бути забезпечена доступність коштів на рахунку отримувача (відповідача) не пізніше ніж 30 хвилин з моменту схвалення переказу, тобто до їх фактичного отримання від МПС Visa. Відповідно, банк повинен здійснити розрахунок грошової суми, на яку необхідно збільшити доступність коштів на рахунку, до фактичного надходження до банку коштів від МПС Visa за переказом.

По усім переказам з-за кордону, що були здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру AT «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.

Помилка в розрахунках була обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом - Програма ІТМ), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру AT «ПУМБ», було неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими.

Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані.

Наявність вказаної вище помилки в Програмі ІТМ, що використовується AT «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC (далі за текстом - Euronet) та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet (т. 2 а.с. 11-12, 13-15).

Отож, судом встановлено, що внаслідок помилки в Програмі ІТМ, яка полягає у неправильно визначеному «параметрі експоненти», за переказом, що був зарахований на рахунок відповідача, за базу розрахунку при їх конвертації у валюту рахунку (долар США) було використано загальну суму у валюті малагасійський аріарі, збільшену в 100 разів, а саме: 40738109,00 MGA замість дійсної загальної суми переказів 407381,09 MGA.

Крім цього, згідно з інформацією, наведеною МПС Visa у листі-відповіді від 02 лютого 2023 року на лист - запит АТ «ПУМБ» та ПАТ «МТБ Банк» щодо реквізитів платіжних операції з переказу коштів з використанням платіжних інструментів (платіжних карток) Visa International у валюті малагасійський аріарі (MGA), що були виконані з конвертацією у валюту розрахунку з МПС Visa International (USD), вбачається наявна інформація про вчинення одного переказу на рахунок відповідача ОСОБА_1 (за № 77), який був ініційований платником: 19 вересня 2022 року о 12:10:39 щодо переказу грошових коштів у розмірі 407381,1 у валюті малагасійський аріарі (MGA), з конвертацією у валюту долар США, що становить 98,8 доларів США (т. 2 а.с. 1-5, 6-10).

Наведені дані, отримані від МПС Visa, підтверджують, що перекази з використанням реквізитів платіжної картки відповідача ОСОБА_1 № НОМЕР_2 були ініційовані платником 19 вересня 2022 року та на суму 407381,09 MGA, а не на загальну суму 40738109,00 MGA, що є помилковою. Вказане зокрема копією виписки з рахунку приватного клієнта № /1021 за період з 19 вересня 2022 року по 21 жовтня 2022 року (т. 1 а.с. 191).

З даної копії виписки вбачається, що 19 вересня 2022 року на картку Visa НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 відбулось зарахування переказу Moneysend від Mokhammad Khatyr у розмірі 40738109,00 малагасійських аріарі (MGA) (з конвертацією цих в коштів у суму 9880,50 доларів США) (т. 1 а.с. 191).

Крім цього, факт пререрахування коштів Mokhammad Khatyr на рахунок відповідача Крупського підтверджується відповідними таблицями, які були надані МПС TRANSFERGO LTD (т. 2 а.с. 149, зв.а.с. 150).

Отже, судом встановлено, що від МПС Visa ПАТ «МТБ БАНК» за переказом отримано загалом лише 98,8 доларів США, що значно менше загальної суми 9880,50 доларів США, яка була зарахована на рахунок відповідача за цим переказом внаслідок рахункової помилки.

Також, згідно виписки з рахунку приватного клієнта № /1021 вбачається, що у період з 20 вересня 2022 року по 23 вересня 2022 року з рахунка відповідача відбулося зняття готівки в терміналі у розмірі по 2500 доларів США (три рази), 2200 доларів США, 3200 доларів США та 200 доларів США, а 10 жовтня 2022 року відбулося корегування за помилковим зарахуванням коштів по операціям у валюті MGA - 9781,69 долар США, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 9781,69 долар США (т. 1 а.с. 191).

Відповідно до п. 1.1. Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування (до якого відповідач приєднався відповідно до заяви від 19 вересня 2022 року) (далі Договір):

- несанкціонований (технічний) овердрафт - несанкціоноване перевищення видаткового ліміту за поточним рахунком з використанням електронних платіжних засобів, який виник під час здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки;

- овердрафт - короткостроковий кредит, що надається Банком Користовачу у разі перевищення суми операції за платіжною карткою залишку коштів на його поточному рахунку з використанням електронних платіжних засобів або встановлення ліміту кредитування;

Відповідно до п. 3.3 Договору при виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на рахунку, Користувач зобов`язується відшкодувати Банку суму заборгованості та нараховані проценти на суму заборгованості відповідно до чинних, на дату відшкодування, Тарифів Банку, до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за місяцем виникнення технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на рахунку. У випадку непогашення заборгованості перед Банком у зазначений строк, Банк має право, без будь-якого попередження Клієнта, призупинити здійснення операцій з використанням платіжної картки до повного погашення заборгованості. При виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на рахунку, Банк має право без попередження Користувача негайно призупинити здійснення операцій з використанням платіжної(их) картки(ок), і направляти всі кошти, що надійшли на рахунки Клієнта на погашення заборгованості згідно черговості, вказаної у п. 3.4. даного Договору.

02 листопада 2022 року ПАТ «МТБ БАНК» звернулось до ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості за технічними (несанкціонованим) овердрафтом (т.1 а.с. 194-195, 196-200).

27 жовтня 2022 року між ПАТ «МТБ БАНК» та АТ «ПУМБ» укладено договір про відступлення права вимоги № 005/20-2022 (т. 1 а.с. 212-220).

Відповідно до пункту 1.2. Договору згідно з цим Договором до Нового кредитора переходять Права вимоги Первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав.

Права вимоги вважаються відступленими Первісним кредитором та, відповідно, набутими Новим кредитором, з моменту повної оплати останнім Прав вимог за Реєстром боржників за ціною згідно з умовами, викладеними у розділі 2 цього Договору. Оплата Прав вимог вважається здійсненою Новим кредитором у момент зарахування на рахунок Первісного кредитора суми коштів відповідно до розділу 2 цього Договору. Права вимоги за цим Договором відступаються за ціною у національній валюті 21631347,03 UAN (пункти 1.4., 2.1. Договору).

Первісний кредитор відступив Новому кредитору Права вимоги, які зазначені в реєстрі боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 (т.1 а.с. 221-226).

Як вбачається з платіжної інструкції № 1439 від 27 жовтня 2022 року, АТ «ПУМБ» перерахувало на рахунок ПАТ «МТБ БАНК» грошові кошти у розмірі 21631347,03 гривень у якості оплати за договором про відступлення права вимоги № 005/20-2022 від 27 жовтня 2022 року (т. 1 а.с. 232).

31 жовтня 2022 року ПАТ «МТБ БАНК» надіслав ОСОБА_1 повідомлення № 01/787-01/ОВ10 в якому зазначено про відступлення права вимоги Новому кредитору та про необхідність виконання зобов`язань з відшкодування суми заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 9781,69 долар США на користь Нового кредитора, реквізити якого є додатком до вказаного повідомлення (т. 1 а.с. 201-203, 204-208).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 515 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, встановлено, що АТ «ПУМБ» та ПАТ «МТБ Банк» уклали договір про відступлення права вимоги № 005/20-2022 від 27 жовтня 2022 року, відповідно до якого АТ «ПУМБ» отримав право на стягнення із відповідача коштів у сумі 9781,69 долар США (несанкціонований овердрафт). Даний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

В свою чергу відповідачем вимога АТ «ПУМБ» про повернення боргу проігнорована та грошові кошти не повернуті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору.

Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19 та від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц.

Так, судом встановлено, що 19 вересня 2022 року банком на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 9880,50 доларів США, замість правильної суми коштів 98,81 доларів США за однією операцією переказу коштів з-за кордону на загальну суму 407381,09 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в долари США.

По усім переказам з-за кордону, що були здійснені у валюті малагасійський аріарі (MGA), внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу.

Відносно доводів сторони відповідача про те, що помилкове зарахування коштів відбулося через помилку у програмному забезпеченні, яке рекомендував позивач по справі АТ «ПУМБ», а тому що в даному випадку на відповідача переклалася відповідальність за обставини, які жодним чином від нього не залежали, суд зазначає наступне.

Відповідно до Ліцензійного договору на програмне забезпечення № ASI 35412 від 21 травня 1997 року між позивачем та Arkansas Systems, Inc., що 09 лютого 2001 року перетворена на Euronet USA, LLC, Додаткової угоди до зазначеного договору від 01 листопада 2022 року на технічну підтримку програмного забезпечення ITM між АТ «ПУМБ» та Euronet USA, LLC, Постачальник зобов`язується виправити будь-яку помилку чи неполадку в програмі, якщо вона не відповідає документації чи стосується основної функції програми. Якщо Покупець повідомив Партнеру про підозрілу помилку, Постачальник повинен підтвердити наявність помилки та зобов`язується негайно виправити помилку. Якщо наявність помилки не підтвердилась, Покупець відшкодовує всі витрати Постачальника, пов`язані з підтвердженням та виправленням помилки. Покупець повинен співпрацювати із Постачальником у виявленні помилок та надавати йому всю необхідну інформацію та доступ до обладнання та даних (т. 2 а.с. 16-44).

Наявність звернення АТ «ПУМБ» щодо вищевказаної помилки в Програмі ІТМ, що використовується АТ «ПУМБ» для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet (т. 2 а.с. 11-12, 13-15).

Тобто, наявність вказаної помилки, яка була усунена АТ «ПУМБ» після її встановлення, стала подією, скориставшись якою ОСОБА_1 безпідставно набув майно, що належить Банку. Так, відповідачу взагалі не встановлювався кредитний ліміт, а у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів, виник несанкціонований овердрафт, які відповідач протягом наступних чотирьох днів зняв з рахунку.

Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Отож, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Таким чином, відповідно до дійсних обставин справи та відповідних їм правових відносин на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти за переказом у стократному розмірі від ініційованих сум операцій, а у подальшому відповідачем за рахунком було здійснено видаткові операції і не повернуто грошові кошти ПАТ «МТБ БАНК», незважаючи на направлені останнім вимоги про повернення безпідставно набутого майна та повідомлення про відступлення права вимоги на користь AT «ПУМБ».

Отож, помилкове зарахування коштів на рахунок відповідача у більшій сумі та подальше їх використання призвело до виникнення боргу в розмірі 9781,69 долар США, ці грошові кошти були набуті відповідачем не на підставі норм закону чи умов Договору, а без достатньої правової підстави, тому підлягають поверненню згідно із ст. 1212 ЦК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 26.05.2021, справа № 202/7994/17-ц.

При цьому, доводи викладені представником відповідача у відзиві на позов та апеляційній скарзі про те, що до спірних правовідносин не можуть бути застосовані норми статті 1212 ЦК України, оскільки такі правовідносини є договірними, не заслуговують на увагу, оскільки несанкціонований овердрафт, який виник у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів на рахунок ОСОБА_1 , є заборгованістю відповідача перед банком, що не була обумовлена договором. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок банка поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 183/5849/23.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно вважав, що позов АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення коштів підлягає задоволенню.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням та посилання які містяться в скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання представника відповідача, що помилкове зарахування коштів є відповідальністю банка є помилковим та представник відповідача неправильно застосовує положення ст. 1212 ЦК України до спірних правових відносин, не враховує висновки Великої Палати Верховного Суду та висновки Верховного Суду у подібних справах, що суперечить вже сформованій правозастосовній практиці.

Позиція представника відповідача, що докази на які посилається суд в своєму рішенні поданні поза строком та не відповідають вимогам ст.ст. 77, 79, 95 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки вони зводяться виключно до заперечення доказів, наданих позивачем, та надання формальних міркувань щодо не отримання коштів саме відповідачем. На підтвердження своїх доводів відповідач не надав жодного доказу.

Крім того, суду надана виписка по рахунку, що є первинним бухгалтерським документом та відображає повністю рух коштів по рахунку відповідача.

З урахуванням того, що висновки суду є достатньої аргументованими, при цьому колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом доказів по справі, оскільки, відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. А не зазначення в мотивувальній частині рішення мотивів, з яких суд бере до уваги або відхиляє докази, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду, якщо справа вирішена по суті правильно.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 червня 2025 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко