Справа № 357/1019/25
Провадження № 2/357/1955/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

30 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рижко Г. О. ,

при секретарі Вангородській О. С.,

за участю:

представника позивача адвоката Овчаренка Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду № 6 в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на гаражі в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на гаражі в порядку спадкування за законом, в якому просила суд:

- визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), право власності на гараж загальною площею 22,3 кв.м та гараж загальною площею 26,3 кв.м, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :03:020:0005, площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- судові витрати залишити за позивачем.

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 . 15 квітня 2008 року позивач звернулась з заявою до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , на підставі якої було заведено спадкову справу. 15 квітня 2008 року державним нотаріусом Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Вишняк О.А. було видано мені свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне майно, а саме : 1/2 (одну другу) частки квартири під АДРЕСА_3 ; земельну ділянку для гаражного будівництва, розташованої в АДРЕСА_4 , площею 0,0089 га, кадастровий номер :03:020:0005; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,049 га, розташовану на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер :01:006:0048; грошові вклади та прості іменні акції ЗАТ науково виробнича фірма «ФЕРОКЕРАМ».

На земельній ділянці розташованій в місті Біла Церква, Київської області, бульвар 50 років Перемоги під № 119 (сто дев`ятнадцять), площею 0,0089 га кадастровим номером :03:020:0005 розташовано два гаражі на які не було видано свідоцтво про право на спадщину. 05 серпня 2024 року позивач звернулася до Першої білоцерківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , на два гаража, що знаходяться за адресою АДРЕСА_4 , на земельній ділянці кадастровим номером :03:020:0005. 05 серпня 2024 року, державним нотаріусом Першої білоцерківської державної нотаріальної контори Ольги Басової, винесена постанова № 960/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані гаражі. Підставою відмови зазначається відсутність документу, що посвідчує право власності на гаражі та відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в Реєстрі прав власності інформації про зареєстровані права на гаражі на які позивач просила видати свідоцтво про право на спадщину. За життя ОСОБА_2 мав право на гараж площею 27,0 кв. м, на який видано свідоцтво про право власності від 18.02.1998 року, що підтверджується довідкою, виданою Комунальним підприємством Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 09.06.2023 року № БЦ1601. Свідоцтво про право власності від 18.02.1998 року у позивача як спадкоємця відсутнє. Цей гараж було влаштовано в колишній будівлі трансформаторної підстанції, яка йому передана у власність згідно рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 28.01.1985 року № 30. Спадкодавець також мав право на інший гараж, який прилягав до переданої йому будівлі. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 28.01.1985 року № 30 зобов`язано було спадкодавця ліквідувати цей існуючий гараж, що спадкодавцем не було виконано. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2003 року, № 58, ОСОБА_2 надається дозвіл на переобладнання власного нежитлового приміщення - гаража по АДРЕСА_1 , на який оформлено свідоцтво про право власності від 18.02.1998 року, під приміщення по ремонту телеапаратури, з добудовою до нього приміщення гаража, на що є згода управління житлово-комунального господарства, яке за життя не було виконано. На день смерті та на даний час нежитлові приміщення експлуатуються як гаражі, що підтверджується: технічним паспортом на гараж, який є самостійним об`єктом нерухомого майна, площею 22,3 кв.м, інформація про який зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності за номером TIO1:7136-8052-2165-5251, побудований в 1968 році, на земельній ділянці площею 0,0089 га, кадастровий номер :03:020:0005, було оформлено свідоцтво про право власності 18.02.1998 року, що підтверджується довідкою Комунального підприємства Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 09.06.2023 року № БЦ1601; технічним паспортом на гараж, який є самостійним об`єктом нерухомого майна, площею 26,3 кв.м, інформація про який зареєстрована в Реєстрі будівельної діяльності за номером TIO1:8065-0852-0033-6314, який був збудований до 1968 року, капітальний ремонт якого проведено покійним в 2004 році, на земельній ділянці площею 0,0089 га, кадастровий номер :03:020:0005, на який право спадкодавця за життя виникло на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2003 року, № 58, але не було вчасно оформлено останнім. Оскільки, правовстановлюючі документи на гаражі, розташовані по АДРЕСА_1 , які належали на праві померлому ОСОБА_2 , у позивача відсутні, вона вимушена звертатися до суду з відповідним позовом про визнання за нею права власності на гараж загальною площею 22,3 кв.м та гараж загальною площею 26,3 кв.м, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :03:020:0005, площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 . Враховуючи вище викладене, вважає належним способом захисту свого права володіння на майно, визнання за нею права власності на гараж загальною площею 22,3 кв.м та гараж загальною площею 26,3 кв.м, розташованих на земельній ділянці з кадастровим номером :03:020:0005, площею 0,0089 га по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

В січні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О.

Ухвалою судді від 23.01.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/1019/25; відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено підготовче судове засідання на 20.02.2025 на 10:00 год. Витребувано у Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи № 323/2008, заведеної щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

20.02.2025 в зв`язку з неявкою представника відповідача, підготовчий розгляд справи відкладено на 01.04.2025 на 11:30 год.

21.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

17.03.2025 на адресу суду від Філії № 2 Київського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи № 323 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

20.03.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про завантаження документів до судового провадження в Єдиній судовій Інформаційно-телекомунікаційній системі.

01.04.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами спадкової справи.

01.04.2025 суд протокольною ухвалою на місці постановив закрити підготовче судове засідання, призначити розгляд справи по суті на 01.05.2025 на 10:00 год.

01.05.2025 в зв`язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи по суті відкладено на 18.06.2025 на 12:00 год.

18.06.2025 після розгляду справи по суті суд перейшов на стадію ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення на 30.06.2025 на 16:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково зазначив, що питання оформлення права власності на гаражі в позасудовому порядку не вирішувалося, фактично станом на 1985 рік у ОСОБА_2 було два гаражі. Крім того, представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача, а також проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем знаходження, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Витягом з рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 28.01.1985 № 30 «Про наділення земельних ділянок та дозвіл підприємствам і організаціям міста на будівництво» дозволено Білоцерківському РЕМ списати з балансу ТП № 87 в зв`язку з будівництвом нової трансформаторної підстанції по АДРЕСА_5 . З будівництвом нової підстанції перекрито виїзд з існуючого гаража гр. ОСОБА_2 . Після закінчення будівництва нової ТП передати приміщення старої ТП гр. ОСОБА_2 під гараж для власної автомашини. Зобов`язати гр. ОСОБА_2 після передачі в його власність бувшої підстанції ліквідувати існуючий гараж (а.с. 21).

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2003 № 58 «Про дозвіл на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста» дозволено ОСОБА_2 переобладнання власного нежитлового приміщення гаража по АДРЕСА_4 під приміщення по ремонту телеапаратури, з добудовою до нього приміщення гаража, на що є згода управління житлово-комунального господарства (а.с. 22).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 806 (а.с. 65).

Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно.

У передбачені законом строки ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого чоловіка.

В матеріалах спадкової справи № 323 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 міститься заява ОСОБА_1 від 15.04.2008 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка на спадкове майно, яке залишилося після його смерті та складається з: 1/2 частки квартири під АДРЕСА_6 ; земельної ділянки площею 0,0089 га, для гаражного будівництва, розташованої в АДРЕСА_4 ; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,049 га, розташованої на території Пилипчанської сільської ради Білоцерківського району Київської області; грошових вкладів в ВАТ «Державний Ощадний банк України»; простих іменних акцій ЗАТ Науково-виробнича фірма «Ферокерам» (а.с. 64).

З довідки № БЦ1601 від 09.06.2023, виданої КП Київської обласної ради «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 01.01.2013 право власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на гараж від 18.02.1998, видано Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради (реєстрова книга № 4, реєстровий № 84) (а.с. 10).

Власником земельної ділянки площею 0,0089 га, з цільовим призначенням для гаражного будівництва, розташованої по АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5-1082 від 15.04.2008 є ОСОБА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 777010 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 23-25).

03.04.2024 на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення 26,3 кв.м, рік початку будівництва: не вказано, рік завершення будівництва: 2004. У технічному паспорті гараж позначено літерою НОМЕР_3 (а.с. 11-15).

03.04.2024 на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_3 виготовлено технічний паспорт на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщення 22,3 кв.м, рік початку будівництва: не вказано, рік завершення будівництва: 1968. У технічному паспорті гараж позначено літерою Б (а.с. 16-20).

Відповідно до висновку про вартість майна ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме: гаражу, загальною площею 22,30 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 14.01.2025 складає 80726,00 грн (а.с. 29).

Відповідно до висновку про вартість майна ринкова вартість об`єкта оцінки, а саме: гаражу, загальною площею 26,30 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 14.01.2025 складає 86230,00 грн (а.с. 30).

ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої білоцерківської державної нотаріальної контори Басової О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на два гаража, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловіка ОСОБА_2 , але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на два гаража, оскільки спадкоємцем не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме документи, що посвідчують право власності про належність майна спадкодавцеві ОСОБА_2 , про що державним нотаріусом прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2024 № 960/02-31 (а.с. 26-28).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вбачається зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 не оформив право власності на гаражі, правовстановлюючі документи про належність гаражів спадкодавцеві у справі відсутні.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до змісту п. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Взявши до уваги вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про те, що оскільки спадкодавець за свого життя не оформив та не зареєстрував право власності на гаражі, то і не набув такого права власності, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, тому спірне майно (гараж) не може входити до складу спадщини, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на гаражі у порядку спадкування за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на майно, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, судами може визнаватись в порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Так, відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд критично оцінює довідку БТІ від 09.06.2023 (а.с. 10) як належний доказ в підтвердження за померлим спадкодавцем ОСОБА_2 права власності на гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на гараж від 18.02.1998, виданого Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради (реєстрова книга № 4, реєстровий № 84), оскільки із вказаної довідки неможливо встановити, на який саме об`єкт нерухомості (гараж) видавалося дане свідоцтво. Зі змісту позовної заяви вбачається, що гараж, на яке видано вищевказане свідоцтво, має загальну площу 27,0 кв.м, в той час як позивачка просить суд визнати за нею право власності на гаражі загальною площею 22,3 кв.м та 26,3 кв.м. Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що саме свідоцтво про право власності відсутнє, із відповідними запитами до БТІ та інших органів він, як представник позивачки, не звертався.

Також суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що право власності на гаражі за померлим підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради народних депутатів від 28.01.1985 № 30 «Про наділення земельних ділянок та дозвіл підприємствам і організаціям міста на будівництво», відповідно до якого дозволено Білоцерківському РЕМ списати з балансу ТП № 87 в зв`язку з будівництвом нової трансформаторної підстанції по АДРЕСА_5 . З будівництвом нової підстанції перекрито виїзд з існуючого гаража гр. ОСОБА_2 . Після закінчення будівництва нової ТП передати приміщення старої ТП гр. ОСОБА_2 під гараж для власної автомашини. Зобов`язати гр. ОСОБА_2 після передачі в його власність бувшої підстанції ліквідувати існуючий гараж». З вищевказаного рішення не вбачається виникнення права власності у ОСОБА_2 на гаражі. Натомість зазначено, що коли закінчиться будівництво нової трансформаторної підстанції, відбудеться передача ОСОБА_2 старої ТП під гараж. В той же час, існуючий гараж необхідно буде ліквідувати. Проте, в матеріалах справи відсутні докази передачі ОСОБА_2 старої ТП під гараж. Також в даному рішенні не зазначено адресу старої ТП та не вказано площу приміщення.

Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 28.02.2003 № 58 «Про дозвіл на будівництво підприємствам, організаціям і громадянам міста», яким дозволено ОСОБА_2 переобладнання власного нежитлового приміщення гаража по АДРЕСА_4 під приміщення по ремонту телеапаратури, з добудовою до нього приміщення гаража, на що є згода управління житлово-комунального господарства також не можна вважати правовстановлюючим документом.

Таким чином, судом встановлено, що гаражі загальною площею 22,3 кв.м та 26,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть входити до складу спадщини, оскільки спадкодавець за життя не набув на них права власності у встановленому законом порядку, тому суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.

Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на гаражі в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на гаражі в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (стаття 285 ЦПК України), яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Відповідач: Білоцерківська міська рада Київської області, , місцезнаходження: вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, місто Біла Церква, Київська область, 09117.

Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2025 року.

Суддя Г. О. Рижко