Справа № 444/5151/24 Головуючий у 1 інстанції: Олещук М. М.
Провадження № 22-ц/811/266/25 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників в м. Львові цивільну справу № 444/5151/24 за апеляційною скаргою представника Львівського Національного університету природокористування-адвоката Зотова Н.М. на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 10 січня 2025 року у справі за заявою Львівського Національного університету природокористування до ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 850 ,00 грн., наданих адвокатом Зотовим Н.М.

в с т а н о в и в:

24 грудня 2024 року представник Львівського національного університету природокористування-адвокат Зотов Нікіта Васильович звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 404,78 грн., 3% річних у розмірі 73,89 грн., інфляційні втрати у розмірі 218,44 грн. та судові витрати в розмірі 242,24 грн.

Представником заявника також заявлено вимогу про стягнення із ОСОБА_1 на користь заявника ЛНУП-адвоката Зотова Н.М. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 850,00 грн.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області Олещук М.М. відмовлено у видачі судового наказу за заявою Львівського національного університету природокористування, боржник ОСОБА_1 , в частині вимог про стягнення із ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету природокористуванння - адвоката Зотова Нікіти Миколайовича витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2850,00 грн.

Ухвалу суду оскаржив представник Львівського національного університету природокористування-адвокат Зотов Н.М..

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає таке прийнятим з порушенням норм процесуального права та вимогам ст.263, ст.165 ЦПК України.

Пунктом 6 ст.168 ЦПК України передбачено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Посилається на вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України.

Зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, які Львівський національний університет природокористування поніс внаслідок оскарження зазначеної ухвали Жовківського районного суду Львівської області становить 1300,00 грн.

Просить приєднати до матеріалів справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, які виникли внаслідок оскарження ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 19.01.2025 року у справі № 444/5151/24, а саме: копію акту №1-3 від 20.01.2025р. про надання послуг з адвокатської діяльності - правової допомоги та копію договору про надання правової допомоги ( послуг з адвокатської діяльності) № 21/40 від 16.01.2025р.

Просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 10.01.2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до ст.360 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо (частина третя статті 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (пункт 3 частини першої статті 161 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені статтею 165 ЦПК України, за приписами частини першої якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка немає права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 2-1) заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відмовляючи у видачі судового наказу у справі, що переглядається, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, з огляду на таке.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частинами першою та третьою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 137 ЦПК України).

У разі видачі судового наказу згідно з пунктом 6 частини першої статті 168 ЦПК України у судовому наказі зазначаються сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що до таких судових витрат відноситься як судовий збір сплачений стягувачем так і його витрати на професійну правничу допомогу за умови достатньої обґрунтованості їх розміру та сплати до моменту звернення із заявою про видачу судового наказу.

Згідно зі статтею 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до положень частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Матеріалами справи та судом встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додано копію договору № 240/40 про надання правової допомоги від 31 травня 2024 року, укладеного між адвокатським об`єднанням «Доброчесність» та Львівським національним університетом природокористування, копію акту № 2-12 від 23 грудня 2024 року про надання послуг з адвокатської діяльності правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 240/40 від 31 травня 2024 року, згідно з яким загальна вартість наданих адвокатським об`єднанням послуг з адвокатської діяльності становить 2 850 грн 00 коп. та надано такі послуги як підготовка заяви до Жовківського районного суду Львівської області про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_1 .

Заява про видачу судового наказу підписана представником стягувача Зотовим Н. М. на підставі ордеру серії ВС № 1334563, виданого адвокатським об`єднанням «Доброчесність» на підставі договору про надання правничої допомоги № 240/40 від 31 травня 2024 року.

Наведене у своїй сукупності свідчить про достатньо обґрунтований розмір витрат на правничу допомогу, заявлених до стягнення з боржника.

У зв`язку із чим, колегія суддів не може погодитись з висновками суду про відсутність підстав для стягнення з боржника витрат на правничу допомогу в наказному провадженні.

Проте, до матеріалів заяви про видачу судового наказу не додано доказів сплати заявником адвокатському об`єднання витрат за надану ним правову допомогу, що суперечить вимогам пункту 6 частини першої статті 168 ЦПК України, а відтак виключає можливість їх стягнення за виданим судовим наказом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення з боржника на користь стягувача витрат на правничу допомогу, проте помилився щодо мотивів такої відмови.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, що є підставою для зміни мотивувальної частини ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 10 січня 2025 року.

В іншій частині ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 10 січня 2025 року залишити без змін.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частина четверта статті 376 ЦПК України).

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч.5 ст.268 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1,2; 375; 376 ч.1п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівського національного університету природокористування задовольнити частково.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 10 січня 2025 року змінити, виклавши її мотивувальну частині в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 червня 2025 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк