Провадження № 2-н/537/1963/2025
Справа № 537/4063/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневич Василь Іванович розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

встановив:

Заявник ТОВ «Полтаваенергозбут» звернулося до суду з заявою, відповідно до якої просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії в сумі 5255,28 грн. та судовий збір в сумі 302,80 грн.

Суддя розглянувши заяву та додані до неї матеріали встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Частиною 1 статті 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п.3, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 5, ч.7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно отриманих відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №1502899 від 23.06.2025 року) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У заяві заявник просить стягнути з ОСОБА_1 борг, що утворився за період з 01.01.2025 року по 31.05.2025 року по об`єкту розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердження наявності та суми заборгованості заявник долучає лише розрахунок заборгованості за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, за відсутності інших документів, з поданих заявником документів не вбачається наявності у нього права вимоги за вказаним боргом саме до боржника ОСОБА_1 ..

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі вище викладеного, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу за заявою слід відмовити, оскільки з даної заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги до ОСОБА_1 , за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В. І. Хіневич