Справа № 638/6040/24
Провадження № 6/638/177/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить: відстрочити виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 січня 2025 року по справі № 638/6040/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором та за відсотками і витрат зі сплати судового збору на загальну суму 700 205,48 грн. на один рік від моменту набрання законної чинності рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова до 23 лютого 2025 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 січня 2025 року по справі № 638/6040/24 з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» було стягнуто: заборгованість по кредиту в розмірі 689 857,62 грн; витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 347,86 грн. Вказує, що у нього на сьогоднішній день відсутня можливість сплати даного боргу єдиним платежем через скрутне фінансове становище. Нинішня ситуація склалася у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року. Також вказує, що він є фізичною особою-підприємцем. Тривалий час здійснював свою господарську діяльність на території активних бойових дій, через що його статки значно зменшилися. Таким чином, саме завдяки доходу від підприємницької діяльності ОСОБА_1 мав змогу задовольняти первинні людські потреби (сплата комунальних послуг, сплата медичних послуг, купівля їжі, одягу та продовольчих товарів тощо). Проте, у зв`язку з об`єктивними обставинами, спричиненими початком повномасштабної військової агресії РФ проти України, заявник більше не має можливості здійснювати підприємницьку діяльність, і як наслідок отримувати від неї дохід.

Крім того, ОСОБА_1 виконує зобов`язання за кредитним договором № 42199/2021 від 06.07.2021 на купівлю автомобіля. Також зазначає, що у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова також перебуває справа № 638/23106/24 за позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Також, наразі ОСОБА_1 виконує рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 26.09.2024 у справі № 638/3595/24 за позовом АТ «Сенс Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконання якого було розстрочене. Наразі заявник щомісяця сплачує 42 106,20 грн. Таким чином, задоволення даної заяви сприятиме більш швидкому виконанню рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.01.2025 року у справі № 638/6040/24 з огляду на помірне фінансове навантаження на заявника.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся. Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник АТ Сенс Банк в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1 та матеріали цивільної справи дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року позовну заяву АТ "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" заборгованість за кредитним договором № 501303725 у розмірі 689857 грн. 62 коп та судовий збір у розмірі 10347 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Підставою для відстрочки виконання судового рішення у справі згідно з поданою заявою відповідачем є погіршення матеріального становища у зв`язку з військовою агресією РФ проти України через що його статки значно зменшилися. На підтвердження чого відповідачем до заяви долучено довідки ОК-7. Між тим, відповідачем не надано доказів відсутності іншого доходу, крім доходу від підприємницької діяльності.

При цьому суд зазначає, що наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей та інших кредитів по яких необхідно сплачувати платежі не можуть слугувати достатньою підставою для відстрочення виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 січня 2025 року.

Суд зазначає, що боржником не доведено скрутного матеріального становища та надані ним документи не підтверджують обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення у цій справі, тому відсутні підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, беручи до уваги баланс між інтересами позивача як стягувача та відповідача як боржника, дату ухвалення рішення суду (23 січня 2025 року), суд вважає, що боржником не доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення у цій справі, а посилання на складне матеріальне становище боржника не свідчить ні про винятковість, а ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки виконання рішення суду на один рік.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 638/6040/24, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.16, 81, 260, 261, 353-355, 435 ЦПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судовго рішення складено 27 червня 2025 року.

Головуючий суддя Л.М. Рибальченко