Провадження №: 2/336/1716/2025
УХВАЛА

іменем України

25 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Л.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи ЄУН 336/1591/25 (номер провадження 2/336/1716/2025) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, -

встановив:

17 лютого 2025 року представник позивача адвокат Шлецер А.А., звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити їй опікуна ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 року визначено головуючого суддю Звєздову Н.С.

Ухвалою суду від 03.03.2025 року провадження по справі відкрито та постановлено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

16.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

12.05.2025 в підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивачки адвоката Шлецер А.А. щодо відкладення розгляду справи для ознайомлення з відзивом.

24.06.2025 в судовому засіданні представником позивачки адвокатом Шлецер А.А. заявлено клопотання про відвід судді Звєздової Н.С., оскільки суддею між тими самим сторонами вказаний спір раніше вже було вирішено, тобто головуюча по справі висловила думку щодо позбавлення батьківських прав відповідача та призначення опікуна.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2025 клопотання представника позивачки адвоката Шлецер А.А. про відвід головуючого судді Звєздової Н.С. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, третя особа ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна задоволено. Передано справу до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для виконання вимог процесуального закону відповідно до ч.3 ст. 14 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 року визначено головуючого суддю Петренко Л.В.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та підлягає направленню за підсудністю, з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі суддя не перевірив місце проживання відповідача.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1512286 від 25 червня 2025 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Іншої адреси реєстрації відповідача в Єдиному державному демографічному реєстрі не має.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач зазначає, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Альтернативної підсудності для даної категорії справ не визначено.

Положення частини першої статті 27 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення.

З огляду на викладене, використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

У зв`язку з цим, встановлюючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, суддя враховує, що відповідно до відповіді № 1512286 від 25 червня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Іншої адреси реєстрації відповідача в Єдиному державному демографічному реєстрі не має.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 125 Конституції України встановлює, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Принцип територіальності забезпечує територіальне розмежування компетенції судів загальної юрисдикції і зумовлений потребою доступності правосуддя на всій території України.

Принцип територіальності реалізується через правила територіальної юрисдикції (підсудності) справ.

Правила територіальної підсудності визначають розмежування компетенції судів першої інстанції щодо розгляду справ, підвідомчих загальним судам, за територіальною ознакою. Крім того, правила територіальної підсудності дають можливість визначити конкретний місцевий суд, який повинен розглядати справу як суд першої інстанції.

Кожен місцевий суд має свою територіальну юрисдикцію (підсудність), тобто поширює свою компетенцію на правовідносини, що виникли чи існують на певній території. Це є важливою гарантією для вирішення судових спорів у розумні строки в умовах ускладнення правових відносин і збільшення правових конфліктів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Представник позивача адвокат Шлецер А.А., звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити їй опікуна ОСОБА_3 .

Спори про позбавлення батьківських справ вирішуються за місцем проживання відповідача.

За загальним правилом територіальної підсудності суд є наближеним до місця знаходження відповідача, тобто тієї сторони у спорі, яка презюмується неправою. Правило підсудності за місцем знаходження відповідача стосовно доступності правосуддя є зручним саме для нього, а не для особи, яка звертається до суду за захистом.

Як визначено ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).

Суд враховує висновки наведені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2024 року у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) щодо визначення підсудності.

В даному випадку відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (юрисдикція Запорізького районного суду Запорізької області).

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст. 378 ч. 1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин вважаю, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, в зв`язку з чим її необхідно надіслати за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Цивільну справу ЄУН 336/1591/25 (номер провадження 2/336/1716/2025) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, направити за підсудністю до Запорізького районного суду Запорізької області.

Копію ухвали направити позивачу.

Передачу справи на розгляд до Запорізького районного суду Запорізької області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Л.В. Петренко