Провадження № 2-з/522/355/25
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

20 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач через свого представника звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути грошові кошти у розмірі 164000,00 доларів США, з урахуванням трьох процентів річних, що станом на 09.06.2025 за офіційним курсом НБУ складає 6 791 240 гривень, проценти за користування чужими коштами в розмірі 45000,00 гривень.

19.06.2025 до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача.

Ухвалою від 19.06.2025 позов залишено без руху.

18.06.2025 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Погібо О.О. про вжиття західів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Мотивує вимоги тим, що 23 січня 2018 р. вона передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 200 тис. дол. США у якості боргу. Строк повернення ОСОБА_2 грошових коштів обумовлювався на підставі домовленос між нами, а саме до 23.01.2025 р. На підтвердження цих обставин відповідачем власноруч 23.01.2018 р. складено боргову розписку про отримання ОСОБА_2 від нього грошових коштів у борг у розмірі 200 тис. дол. США. При цьому, дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 була ознайомлена зі змістом боргової розписки, проти її складання і факту отримання її чоловіком грошових коштів не заперечувала. Подружжя несе відповдальність за свої зобов`язання разом. Проте, станом на 09 червня 2025 р. ОСОБА_2 повернув тільки 50 000,00 дол. США. Решту коштів у сумі 150 000,00 дол. США відповідач не повернув і він уникає від мирного вирішення спору та добровільного повернення грошей, посилаючись на запроваджений в Україні воєнний стан і скрутне матеріальне становище. Станом на 09 червня 2025 р. відсотки за договором позики складають 14 000,00 дол. США, що разом із суммою позики за офіційним курсом Національного банку України на 09.06.2025 р. за 1 долар США - 41,41 грн, складають 6 791 240,00 грн. Також, ОСОБА_2 зобов`язаний повернути проценти за користування чужими коштами в розмірі 24 577,00 доларів США, на підставі частини першої статті 1048 ЦК України. За правилами цивільного законодавства України зобов`язання повинні виконуватися належним чином. ОСОБА_3 як дружина боржника теж зобов`язана виконувати належним чином зобов`язання взяті іншим подружжям на себе, і якщо запозичені грошові кошти були витрачені на потреби родини. У борговій розписці від 23.01.2018 р. вказано про ознайомлення дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про взяті її чоловіком фінансові зобов`язання від ОСОБА_1 . У зв`язку із простроченням ОСОБА_2 терміну виконання зобов`язання, а також уникнення ним мирного вирішення спору, вимушена звернутись до суду

Розглянувши заяву, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Законодавчо визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, суд може накласти арешт лише на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Тобто, суд на цій стадії має перевірити, яке конкретно майно чи грошові кошти належить відповідачу і де вони знаходяться.

При цьому, заявником зазначені вимоги про накладення арешту на майно, яке належить третій особі у справі.

З наведених підстав суд вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Погібо Олександру Олеговичу в задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. Д. Абухін