_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-і/947/5/25
УХВАЛА

27.06.2025 суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сігнаєвського Андрія Олеговича про стягнення судових витрат,-

ВСТАНОВИВ:

16.05.2025 Київським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ №947/17849/25 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , власник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Чорноморський» р/р НОМЕР_2 в ПАТ «МТБ БАНК» в м. Чорноморськ, МФО 328168, код ОКПО 35303608, заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 1230,45 гривень та на користь держави було стягнуто судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Ухвалою від 10.06.2025 судовий наказ №947/17849/25, виданий Київським районним судом м. Одеси 16.05.2025 скасовано.

17.06.2025 представник ОСОБА_1 - адвокат Сігнаєвський А.О. звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що при скасування наказу за аналогією закону мають бути стягнуті судові витрати, а тому просив стягнути з КП «ЖКС «Чорноморський» судові витрати, а саме: судовий збір та комісія у розмірі 124,12 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано докази оплати послуг адвоката у сумі 4000 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 09.06.2025, 16.06.2025, ордером на надання правничої (правової) допомоги.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

КП «ЖКС «Чорноморський» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

У стягненні комісії та судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що комісія не відноситься до судових витрат, а відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується.

Тому підстав для стягнення судового збору на користь заявника та інших витрат не має.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.42,133, 137, 141, 160, 164, 170, 171, 258, 260, 353 ЦПК України -

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сігнаєвського Андрія Олеговича про стягнення судових витрат залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя І. В. Огренич