КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/249/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Київ

Справа № 752/10968/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року, ухвалене у складі судді Ольшевської І. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», третя особа - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та просить стягнути з відповідача суму завданих збитків у розмірі 28 000 грн та в якості відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що наприкінці листопада 2022 року позивач замовила в м. Львів капот на автомобіль, який був їй доставлений ТОВ «Нова Пошта». Отримавши його, вона зрозуміла, що він не підходить до її автомобіля, в результаті чого виникла необхідність у поверненні товару продавцю. 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до відділення Нової Пошти № 1 у м. Лохвиця для відправлення габаритного вантажу на ім`я ОСОБА_3 в м. Львів на відділення № 100 по експрес-накладній № 6672.

При відправленні капот був упакований позивачем в повітряно-пухирчату плівку, повністю закритий гофрокартоном та поміщений в дерев`яне обрешетування ( каркас із дерев`яних дошок і рейок).

Однак при огляді повернутого товару отримувач ОСОБА_4 виявив, що в результаті пошкодження пакування було пошкоджено лакофарбове покриття товару. Пошкодження відправлення було зафіксовано в акті приймання-передачі від 20 грудня 2022 року, складеному представником відповідача та одержувачем ОСОБА_3 . Як результат зазначених подій, одержувач від прийняття вантажу відмовився та, відповідно, не повернув позивачу грошові кошти в сумі 28 000 грн, що були сплачені нею раніше за товар.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відправлений нею товар було пошкоджено в ході перевезення, а відтак відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором та має відшкодувати позивачу завдані збитки.

Відповідач не надав жодного доказу і не довів відсутності власної вини у пошкодженні вантажу, що був переданий йому позивачем для перевезення, а тому відповідно до ст. 924 ЦК України як перевізник відповідає за пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Відповідач ТОВ «Нова Пошта» процесуальним право на подання письмового відзиву не скористався.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, позивачем не надано належних доказів у підтвердження розміру фактичної шкоди, завданої їй пошкодженням вантажу. Доказами по справі не доведено, який саме товар був відправлений позивачем. Крім того, вказівка «автозапчастини» не визначає фактичного стану та типу відправлення як такого. У матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що фактична вартість товару становить саме 28 000 грн., а позивачем не надано будь-якої інформації про вартість товару, дані, до якого кузову належить даний капот, його виробника, матеріалу, з якого він вироблений, його знос, не надана експертна оцінка, клопотання про проведення відповідної експертизи для встановлення дійсної вартості на момент звернення з даним позовом до суду позивачем не заявлено, а тому визначена в позові ціна є припущенням, що суперечить положенням ч. 6 ст. 81 ЦПК України, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих позивачем фото та відео зображень судом з`ясовано наявність певного відправлення, яке містить пакування в декілька шарів, однак оцінити якісність пакування з даних фотозображень неможливо з точки зору його належності та достатності до даного вантажу. Крім того, з фото або відео зображення виявити, що на них зафіксований саме капот неможливо. Також суд звернув увагу, що пошкодження капоту, на які посилається позивач, також не зафіксовані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам та зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 05 грудня 2022 року ОСОБА_1 з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», м. Лохвиця здійснила відправлення вантажу до відділення № 100 в м. Львів отримувачу ОСОБА_3 , що вбачається з експрес-накладної № 6672 від 05 грудня 2022 року, виданої відповідачем. Оголошена вартість вантажу вказана 28 000 грн. Повний опис відправлення визначено «автозапчастини, пакування клієнта» ( а.с. 10).

Отже, між позивачем та ТОВ «Нова Пошта» був укладений публічний договір про надання послуг з організації перевезення відправлень, який є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, відповідно при складенні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, розміщеного на офіційному сайті http://novaposhta.ua.

Вантаж було доставлено за призначенням до відділення № 100 в м. Львів, де одержувач ОСОБА_3 оглянув його у приміщенні відділення у присутності представників перевізника та від прийняття вантажу відмовився. Було складено акт приймання-передачі від 20 грудня 2022 року, в якому були зафіксовані місця пошкодження вантажу та упаковки, а саме: зовнішня упаковка розірвана, обрештування приїхало деструктуроване, на капоті зазначено пошкодження лакофарбового покриття, плівка була розірвана повністю ( а.с. 11).

У зв`язку з відмовою від отримання вантаж було повернуто відправнику.

Судом також установлено, що позивач зверталася із претензією до ТОВ «Нова Пошта» про відшкодування вартості пошкодженого майна, що відповідає оголошеній вартості вантажу.

В задоволенні вказаної претензії ТОВ «Нова Пошта» відмовлено листом

№ 00224 від 11 січня 2023 року з посиланням на те, що під час проведення перевірки встановлено, що вантаж було оформлено та відправлено по маршруту, вміст відправлення перед відправкою не оглядався. По маршруту слідування відсутні грубі маніпуляції з відправленням, що унеможливлює пошкодження такого характеру. Таким чином, жодних порушень або протиправних дій з боку співробітників компанії не виявлено ( а.с. 14).

Відповідно до частини першої та другої статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Статтею 924 ЦК України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з підпунктом 4.3.4 пункту 4.3, пункту 5.1 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначено: відправник запаковує відправлення (тобто сам обирає необхідний вид пакування з урахуванням особливостей вантажу та забезпечує його запаковування чи замовляє таку послугу), тип упаковки повинен відповідати особливостям відправлення та забезпечувати його повну цілісність під час транспортування з урахуванням вантажно - розвантажувальних робіт.

Експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам, і не несе відповідальності за пошкодження відправлення без упаковки або в упаковці, що не забезпечує його цілісності чи не відповідає особливостям відправлення.

При прийнятті вантажу його стан перевізником не перевіряється, оскільки працівники не є повідомленими про відносини між відправником та одержувачем, щоб знати, який саме стан вантажу перевіряти, оскільки, може пересилатись вантаж як новий, так і пошкоджений для ремонту, а вантаж приймається за кількістю та вагою, відправник на власний розсуд обирає відповідний вид пакування та запаковує вантаж.

З матеріалів справи вбачається та позивач підтверджує обставини про те, що відправлення було прийнято для перевезення у пакуванні відправника та при прийманні вміст відправлення не оглядався, про що внесений запис до експрес - накладної.

При цьому колегія суддів звертає увагу про відсутність у вищезазначених нормах закону та публічному договорі обов`язку перевізника перевіряти стан вантажу, оскільки пересилатись може як цілісний, так і пошкоджений вантаж для проведення ремонтних робіт, а також вантаж, який має приховані дефекти чи пошкодження.

Згідно з підпунктом 7.2.13 пункту 7.2 публічного договору, експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам.

Згідно з пунктом 1.12 Публічного договору, пункту 6.1 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість відправлення - вартість відправлення, вказана відправником у відповідній експрес - накладній. Згідно пункту 6.2 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення.

Згідно положень пунктів 7.2.2., 7.2.3. публічного договору, у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі часткової втрати або часткового пошкодження відправлення з вини експедитора, останній відшкодовує замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення.

Відповідно до пункту 16.11. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту Украйни № 363 від 14.10.97р. до претензії на втрачений, відсутній, зіпсований вантаж, крім документів, які підтверджують право на пред`явлення претензії, додається документ, яким засвідчується кількість і вартість відправленого вантажу.

Стаття 1192 ЦК України визначає розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про транспорт» підприємства транспорту відповідають за втрату, нестачу, псування і пошкодження прийнятих для перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо вони не доведуть, що втрата, нестача, псування або пошкодження сталися не з їх вини.

Таким чином, вказані норми права обмежують розмір матеріальної відповідальності перевізника та зобов`язують позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу.

Частинами першою та другою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно з пунктом 13.6. «Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні» в разі, якщо при виявленні недостачі, ушкодження або зіпсування вантажів, перевізник і вантажовідправник або вантажоодержувач не дійшли згоди у визначенні їх причин і суми, на яку зменшилась вартість вантажу, на вимогу перевізника, вантажовідправника чи вантажоодержувача проводиться експертиза в бюро товарних експертиз або іншими компетентними організаціями чи фізичними особами.

Відповідно до пункту 13.7. Правил експертиза проводиться у присутності представників перевізника і замовника. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертами й особами, які були присутні при проведенні експертизи.

Таким чином, наведена норма спеціального права визначає єдиним належним та допустимим доказом суми, на яку зменшилась вартість вантажу, у разі недосягнення згоди сторін, саме акт експертизи, однак такого суду позивачем не надано.

За наведених обставин, жодного належного доказу, який би встановлював розмір фактичної шкоди у вигляді суми, на яку зменшилась вартість вантажу, позивачем не надано, зазначення в експрес-накладній оголошеної вартості в розмірі 28 000 грн не може об`єктивно вказувати на вартість капоту для автомобіля, яка має бути відшкодована відповідачем за відсутності даних про його повне пошкодження.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що обов`язок доказування невинуватості лежить саме на перевізнику, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив також з того, що позивачем не доведено розмір заподіяної шкоди, та доводів на спростування зазначених висновків позивачем не наведено.

Посилання позивача на те, що товар був оцінений сторонами під час приймання до перевезення на суму 28 000 грн., тому саме вказана сума має бути відшкодована відповідачем, не можуть бути прийняті до уваги як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки нормами спеціального законодавства відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування і пошкодження прийнятих для перевезення вантажу, багажу передбачена у розмірі фактичної шкоди.

При цьому положеннями п. 7.2.2. публічного договору передбачено, що лише у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення).

Відповідно до положень п. 7.2.3 публічного договору, у разі часткової втрати або часткового пошкодження відправлення з вини експедитора, останній відшкодовує замовнику відповідну частину оголошеної вартості відправлення, однак матеріали справи не містять вартості розміру фактичної шкоди, адже пошкоджено лише лакофарбове покриття капоту.

Отже, ні доказів вартості зазначеного товару, ні доказів розміру суми, на яку зменшилась вартість капоту після пошкодження лакофарбового покриття, позивачем не надано, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутні усі складові елементи цивільно-правової відповідальності (протиправна поведінка; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди; вина).

Виходячи із обставин справи, позивачем не доведено самого факту завдання їй моральної шкоди та наявність причинного зв`язку між такою шкодою і протиправністю дій її заподіювача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником Брагінською Анною Леонідівною, - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.