КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

справа № 757/10435/24-ц

провадження № 22-ц/824/2233/2025

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Шереметьєвій М.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року, постановленого під головуванням судді Остапчука Т.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в якій заявник просить встановити факт народження батька ОСОБА_3 , українця народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

В обґрунтування заяви сторона заявника зазначає, що ОСОБА_4 , за національністю українка, народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. москва (російська федерація) про що в Книзі реєстрації актів про народження 19 травня 1973 здійснено запис №1777. Батьком заявниці є: ОСОБА_5 , за національністю українець та ОСОБА_6 , за національністю українка.

Вказані факти національної належності, родинних відносин та зміни дівочого прізвища заявниці посвідчуються Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 16.06.1989 р. та Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 09.11.2016 року.

Зазначає, що її батько, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, про що Відділом ЗАЦС м. Запоріжжя 01.03.1937 року було зроблено Запис акту про народження №978, що підтверджується Архівним витягом наданим Державним архівом Запорізької області № 05-07/Ш-257 від 15.02.2023 року.

Місто Запоріжжя на момент народження батька заявниці входило у склад Української Соціалістичної Радянської Республіки, та знаходилося на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

07.03.2019 року, ОСОБА_1 , отримала Дозвіл на імміграцію в Україну № 91/1. Дозвіл на імміграцію був наданий на підставі пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію», а саме як особі, яка має право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

09.10.2019 року, ОСОБА_1 , отримала Посвідку на постійне проживання за № НОМЕР_3 та починаючи з моменту отримання Дозволу на імміграцію постійно проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про скасування посвідки на постійне проживання та дозволу на імміграцію не приймалося.

З метою оформлення громадянства України за територіальним походженням, ОСОБА_1 , зверталася до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві. ГУДМС України у м. Києві їй було повідомлено про необхідність надання рішення суду щодо встановлення факту народження її батька на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням судупредставник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви.

Вимоги обґрунтовані тим, що заявницею було надано до суду документи, на підставі яких можливо достеменно встановити факт народження її батька в м. Запоріжжя, на території яка стала територією України відповідно до ЗУ «Про правонаступництво України». Апелянткою було надано до суду два документи, видані різними органами з різницею в 28 років, які в сукупності свідчать про те, що батько заявниці народився в м. Запоріжжя. Судом першої інстанції не були взяті до уваги свідоцтво про одруження батьків заявниці та суд не надав належної оцінки тим відомостям, які містяться в архівному витягу виданому Державним архівом Запорізької області.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області зазначає, що погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявник не надав належних та допустимих доказів для задоволення її заяви. Вважає, що Печерський районний суд м. Києва належним чином дослідив матеріали справи, та надав належну оцінку фактам, прийнявши законне рішення.

В судовому засіданні представники заявниці апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Вахненко С.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник зазначила, що її батько ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, про що було зроблено Запис акту про народження №978, однак з матеріалів справи не вбачається протягом якого періоду перебував на території Запорізької області, не надано доказів живий батько чи ні, для уточнення більш детальної інформації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , є батьком заявниці ОСОБА_4 , що підтверджують відомості в Книзі реєстрації актів про народження 19 травня 1973 року здійснено запис № 1777. Як вбачається із змісту заяви, заявниця просить встановити факт народження її тата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя, про що Відділом ЗАЦС м. Запоріжжя 01.03.1937 року було зроблено Запис акту про народження №978, що підтверджується Архівним витягом наданим, що обумовлено необхідністю для набуття заявницею громадянства України за територіальним походженням.

Суд розглядає справи про встановлення факту, які визначенні частиною 1 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається зі змісту заяви, апелянтка просить встановити факт народження свого батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Запоріжжя, Запоріжської обл., УРСР.

Встановлення даного факту обумовлено тим, що це необхідно заявниці для набуття громадянства України за територіальним походженням.

Стаття 4 Конституції України визначає, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-III (далі - Закон).

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначає Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 №588/2006) (далі - Порядок № 215)

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Пунктом 27 Порядку № 215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (ч. 1 ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір`ю, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду (п. 44 Порядку № 215).

У додатках до заяви про встановлення факту, що має юридичне додано:

1) Свідоцтво про народження ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 )

2) Посвідка на постійне проживання ОСОБА_1 .

3) Архівний витяг (запис акта народження № 978) ОСОБА_3 .

4) Копія запису акта народження № 978 ОСОБА_3

5) Свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 )

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені документи не підтверджують факт народження ОСОБА_3 на території України, оскільки в документах не визначено розташування його місця народження на території України.

Згідно Архівного витягу Державного архіву Запорізької області від 15.02.2023 № 05-07/Ш-257 зазначено лише місця постійного проживання батьків ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Подане представником ОСОБА_1 - ОСОБА_8 свідоцтво про смерть ОСОБА_3 судом апеляційної інстанції не приймається, оскільки вказаний доказ подано з порушенням положень ЦПК України.

З огляду на вищевикладене в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт народження ОСОБА_3 на території України для подальшого отримання громадянства України за територіальним походженням.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 25 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: