Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/2668/24
Провадження № 2/572/78/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - МОРОЗ Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/2668/24 за позовом ОСОБА_1 до ВИРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши його у три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до поданої позовної заяви - ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_2 .

Мати позивача до смерті проживала в АДРЕСА_1 , одиноко.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач у 2024 році переглядала речі, які залишились після смерті у належному їй будинку, де виявила заповіт, складений мамою на її користь.

Вказаним заповітом ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельні ділянки, які належали їй на праві приватної власності, для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території с.Кам`яне-Случанське Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, відповідно до Державних актів серії РВ №031508 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0208), серії РВ №031509 (земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0057), серії РВ №031507 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0400).

Разом із заповітом позивач виявила і вказані вище державні акти.

Отже, в даному випадку спадкування відбувається за заповітом.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , яка виявила бажання прийняти та оформити спадкове майно, є позивач, оскільки заповідач на час смерті проживала одиноко, інші особи заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавали, спадкова справа після її смерті не заводилась.

Позивач вказує, що 07 червня 2024 році вона звернулась до приватного нотаріуса Сарненського РНО з метою оформлення спадщини, що залишилась після матері. Однак, позивачеві було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки нею своєчасно не прийнято спадщину після смерті спадкодавця.

ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог, а саме на підтвердження поважності причин пропуску строку, визначеного законодавством для прийняття спадщини, зазначає, що причинами пропуску строку прийняття спадщини є те, що вона не була обізнана про наявність заповіту.

Вказані обставини, на думку позивача, є поважними причинами пропуску нею визначеного законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку із чим вона звернулась із цим позовом до суду.

В судове засідання представником позивача подано письмову заяву, якою підтримано заявлені позивачкою позовні вимоги в повному обсязі.

Представником відповідача Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, у судове засідання також подано письмову заяву про розгляд даної справи у відсутності сторони, заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_2 відповідач не має.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, яке судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач в позовній заяві посилалась на наявність певного майна, яке відноситься до спадкової маси після смерті матері.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем до позовної заяви надано копії Державних актів серії РВ №031508, серії РВ №031509, серії РВ №031507 від 08 листопада 2003 року, які доводять, що ОСОБА_3 на праві власності належать земельні ділянки розміром, відповідно : 0,12 га., 0,84 га., 0,26 га., розташовані на території Сарненського району Рівненської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Згідно із дослідженою судом копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 серпня 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Кам`яне-Случанське Сарненського району Рівненської області.

Таким чином, вказане вище майно, згідно із вимогами ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини після смерті власника.

Із дослідженої судом копії заповіту, посвідченого в.о.старости с.Кам`яне-Случанське Сарненського району Рівненської області, встановлено, що 11 лютого 2020 року ОСОБА_3 на випадок смерті зробила заповідальне розпорядження щодо належних їй на праві власності земельних ділянок, розташованих на території Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, відповідно до Державних актів серії РВ №031508 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0208), серії РВ №031509 (земельна ділянка кадастровий номер :04:003:0057), серії РВ №031507 (земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0400), на користь дочки ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач ОСОБА_2 , згідно із вимогами ст.1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті матері.

Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач зазначає, що у строк, визначений законодавством, вона не подавала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Вказані обставини додатково доводяться Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 27 червня 2023 року та довідкою №97/01-14 від 18 липня 2023 року, виданої Вараською державною нотаріальною конторою, згідно із якими після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказаною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №34/2017, коло спадкоємців складається з ОСОБА_5 (дочка спадкодавці), яка померла, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 26 листопада 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач зазначає, що у строк, визначений законодавством, він дійсно не подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Вазані обставини підтверджені довідкою №2139 від 13 лютого 2024 року Вирівської сільської ради, відповідно до якої спадкодавиця на момент її смерті проживала одиноко, а також повідомленням №215/01-16 від 07 червня 2024 року приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу та Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 червня 2024 року, сформованого щодо ОСОБА_3 із датою смерті 2020 року, згідно із якими позивач не подавала заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.

Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері, через необізнаність про наявність заповіту.

Однак, позивач є дочкою спадкодавиці. Батьками позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що вбачається із наданої позивачем до позовної заяви копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04 листопада 1965 року (прізвище позивачем змінено з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 » внаслідок реєстрації шлюбу із ОСОБА_10 , що мало місце 28 липня 1985 року і підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від цього ж числа).

Отже, згідно із змістом ст.1261 ЦК України , якою визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті матері, а тому, в разі наявності у неї наміру прийняти спадщину, що залишилась після смерті останньої, мала б подати заяву про прийняття спадщини, незалежно від обізнаності про існування заповіту.

Таким чином, позивачем не доведено наявністі суттєвих та непереборних обставин, які були перешкодою для прийняття нею спадщини після смерті матері, протягом значного періоду часу, який становить більше 4 років.

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ВИРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області (с.Вири вул.Центральна,2а Сарненського району Рівненської області, ) про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши його у три місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: