ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/139/15-ц Номер провадження 22-ц/814/216/25Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

19 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Триголова В.М. Пікуля В.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Панченка О.О., суддів членів колегії Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пироженко Л.І.,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває вищевказана цивільна справа.

До складу колегії суддів у справі входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Панченко О.О., судді - члени колегії: Бутенко С.Б., Пікуль В.П.

13 червня 2025 року ОСОБА_1 заявила відвід колегії суддів.

Заява мотивована тим, що на думку ОСОБА_1 існують обставини які, викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Панченка О.О., суддів членів колегії Бутенко С.Б., Пікуля В.П. слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід суддів у складі: головуючого судді Панченка О.О., суддів членів колегії Бутенко С.Б., Пікуля В.П. заявлено на підставі п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, вищенаведені заявницею обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не являються підставою для відводу судді.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оскільки, наведені заявником обставини стосуються його незгоди із процесуальним рішенням судді, тому не можуть бути підставою для відводу у розумінні п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України і не вказують на упередженість або необ`єктивність у розгляді даної справи.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості суддів Панченка О.О., Бутенко С.Б. та Пікуля В.П., тому підстави для відводу суддів, передбачені п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Аналіз матеріалів справи вказує, що заявлений відвід не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення суддів та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суддів. Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість суддів не надано.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі розпорядження № 732 від 17 червня 2025 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи в зв`язку з тим, що суддя Бутенко С.Б. у період з 16.06.2025 по 11.07.2025 перебуває у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 року визначено склад колегії судді: головуючий суддя Панченко О.О., судді - Пікуль В.П., Триголов В.М.

З викладеного вбачається, що заявлений відвід судді Бутенко С.Б. колегією суддів не розглядається.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість суддів Панченка О.О. та Пікуля В.П. при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, а саме, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Враховуючи те, що підстави заявленого відводу у цій справі зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді, що відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Панченка О.О., та Пікуля В.П.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Панченка О.О. та Пікуля В.П. визнати необґрунтованою.

Справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді В.М. Триголов

В.П. Пікуль