П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів: головуючого судді: Мацунича М.В.,

суддів: Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2024 року, постановлену головуючим суддею Данко В.Й., в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 січня 2023 року за нововиявленими обставинами

встановив:

У провадженні суду перебувала справа № 308/12737/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. про усунення від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.06.2023 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 залишено без змін.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 за нововиявленими обставинами. Як на підстави перегляду рішення за нововиявленими обставинами посилався на те, що упродовж останніх чотирьох років після смерті членів сім`ї, ні йому, ні ОСОБА_2 не було відомо фактичні обставини смерті членів їх родини, а також не було відомо фактичні передумови їх смерті. Тому на момент звернення до суду із позовом ОСОБА_1 не мав можливості та не був спроможний обґрунтувати свої доводи для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 вважав нововиявленими обставинами:

- з`ясування 08.11.2024, що у створення, покращення, збільшення, придбання, утримання, збереження спадкового майна відповідачка не вносила особистих грошових, матеріальних цінностей, не вклала матеріальні цінності, у тому числі й грошові цінності та інші коштовності, які входять у перелік спадкового права придбано завдяки здійсненню подружжям спадкодавця трудової діяльності;

- лист СБУ №58/3/Б-424/3497/25 від 24.10.2024 про відсутність особи на ім`я « ОСОБА_4 » у штатному розписі співробітників УСБУ в Закарпатській області;

- 30.06.2024 після відвідування ОСОБА_2 за місцем його проживання виявлено ряд обставин, які свідчать про причетність позивачки до вчинення кримінальних правопорушень;

- відповідачем у змові з іншими особами виготовлялися сфабриковані документи, які стали підставою для ухвалення рішення Вознесенським районним судом Миколаївської області;

- вчинення третьою особою шахрайських дій, які призвели до незаконного набуття відповідачкою спадкового майна;

- 03.11.2021 відповідачка придбала квартиру у м. Ужгороді, інсценуючи джерело отримання доходу на купівлю квартири шляхом отримання позики від біологічного батька ОСОБА_5 . Позивач спроможний довести факт того, що грошові кошти для придбання квартири відповідачем було отримано із джерел наслідків вчинення ряда кримінальних злочинів;

- позивачем виявлено фактичну мету відвідування відповідачем матері ОСОБА_6 , яка проживала у с. Прибужани, Вознесенського району Миколаївської області, а також мотиви приїзду відповідача до місця постійного проживання позивача та членів його родинної сім`ї у м. Рівне;

- фабрикування третьою особою матеріалів спадкових справ №№4/2021 та 5/2021, що виявлено упродовж період з квітня по теперішній час;

- лист приватного нотаріуса Хребтань Н.М. від 08.11.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - щодо зняття із предмету спадкового договору обмежень запобіжний захід, а також здійснити перереєстрацію 1/2 частки у долі предмету спадкового договору, хоча, як слідує із заяви про поновлення процесуального строку, третя особа, а саме ОСОБА_2 , зверталася до нотаріуса 21.10.2024;

- виявлення 28-30.10.2024 за місцем постійного проживання третьої особи ОСОБА_2 у м. Ужгороді записів із блокноту ОСОБА_2 , за якими вбачається те, що смерть спадкодавців настала за результатом несвоєчасної госпіталізації спадкодавців до медико-лікувальної установи, що і призвело до повного руйнування цілісності та функціональної спроможності легень спадкодавців.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2024 року в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги на вказану ухвалу суду в яких просять скасувати таку та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви.

Вказують, що до заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_7 були вказані нововиявлені обставини, які на період розгляду справи існували, проте не були доступні та відомі апелянтам. Судом не досліджені подані заявником докази та не з`ясовано безпосередньої причетності ОСОБА_3 до подій, які призвели до настання правових підстав для усунення відповідача від спадкування.

Вважають, що висновок рішення суду сформовано, виключно, на правових нормах, які не вірно трактуються та використані судом. Окрім того, висновок ґрунтується на ствердженнях, які жодного відношення не мають до тексту заяви про перегляд судового рішення датою від 11.01.2023.

Вказують, що суд не мав посилатися на:

- відомості, які не стосуються тексту заяви про перегляд справи;

- на правові норми, які не лише не стосуються неналежних відомостей, але і суперечать засадам (принципам) судочинства, у тому числі не відповідають суті предмету судового спору.

Беззаперечні, як письмові докази, так і докази, отримані від свідків, а також десятки нововиявлених обставин безпосередньої причетності прокурора до смерті членів родинної сім`ї заявника, а також виявлені сфабриковані, підроблені, сфальсифіковані службово-посадовими особами з подальшим застосуванням у системах правоохоронної діяльності, в органах різних судових інстанцій, за різними предметами судового спору, повна відсутність реагування на злочинні дії прокурора, який діяв і продовжує діяти у змові з групою інших осіб, вказують на намір певних осіб правоохоронних і судових органів приховати кримінальні злочини та не допустити до притягнення відповідача ОСОБА_3 , яка здійснювала і до сьогодні продовжує здійснювати державно-представницькі службові права та посадові повноваження прокурора.

Апелянти зазначають, що кримінальні злочини проти конституційних прав/свобод та інтересів вчинялися ОСОБА_3 у небезпечний спосіб для суспільства, зокрема:

- із застосуванням важелів державно-представницьких службових прав та посадових повноважень прокурора (за фактом дії відповідача кваліфікуються, як замах на умисне вбивство);

- із застосуванням важелів кримінального середовища;

- кримінальні злочини ОСОБА_3 вчинялися у змові із групою інших осіб, серед яких адвокати, нотаріуси, лікарі, прокурори, службовці Національної поліції та інші;

- введенням в організм спадкодавця ОСОБА_8 препаратів, які суттєво гальмують свідомість людини з метою приховування фактичних обставин таємного виведення спадкодавця ОСОБА_8 із квартири датою від 28.02.2021 р., а також не допущення вчинення перешкод відповідачу у з`ясуванні фактичних намірів та мети таємного виведення спадкодавця із квартири;

- інсценування дорожньо-транспортної пригоди з метою вчинення умисного вбивства позивача ОСОБА_2 (за фактом дії відповідача кваліфікуються, як замах на умисне вбивство);

- інсценування пограбування квартири спадкодавців та позивача з метою залякування спадкодавців та позивача з тим, щоб створити штучні умови усвідомлення потерпілими наявності єдиного джерела захисту спадкодавців та позивача зі сторони відповідача ОСОБА_3 , як прокурора;

- інсценування самогубства позивача ОСОБА_2 шляхом самострілу із власної вогнепальної мисливської нарізної зброї із застосуванням невідомих осіб у форменому одязі Національної поліції з метою ліквідації останнього свідка вчинення відповідачем ОСОБА_3 ряд кримінальних злочинів (за фактом дії відповідача кваліфікуються, як замах на умисне вбивство);

- інсценування функціональних повноважень колекторів з метою вчинення вимагання грошових коштів у сумі 120 000,00 гривень за попередньою змовою із біологічною матір`ю відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 , тощо.

Зазначені фактичні обставини створюють правове підґрунтя для посилення кримінальної відповідальності, як відповідача ОСОБА_3 , так і інших осіб, які приймали участь у вчиненні кримінальних правопорушень, задовольняючи злочинні інтереси відповідача.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 в якому просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування ухвали суду. Вказує, що тривалий час після смерті чоловіка вона не могла прийняти спадщину, після ініціювання ОСОБА_1 судового провадження задля усунення її від спадкування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11.01.2023, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 та вказане рішення суду залишено без змін апеляційним судом. Вказаним рішенням встановлено добросовісність ОСОБА_3 та не виявлено жодних фактів, які б давали підстави для усунення її від спадкування після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Також в рішенні встановлено, що всі звинувачення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є надуманими, голослівними та такими, що були повністю спростовані в ході судового розгляду.

Однак, ОСОБА_1 надалі продовжує звинувачувати її у протиправних діях, які нею не вчинялися та не дивлячись на це і далі подає відповідні заяви, скарги до суду.

Зазначає, що між сторонами виникли неприязні відносини, про що свідчить численність судових справ між ними і вказане унеможливлює їй оформити свої спадкові права у добровільному порядку через протиправні дії ОСОБА_1 .

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає що такі не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні вимог з тих підстав, що заявником не доведено наявність обставин, які в розумінні процесуального закону можуть вважатися нововиявленими.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Отже, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, вказані висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 905/1502/15 та від 24 вересня 2020 у справі № 922/1141/19.

Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. про усунення від права на спадкування у зв`язку із відкриттям спадщини -відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.06.2023 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 залишено без змін.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023 за нововиявленими обставинами, у якій вказував, що нововиявленими обставинами, які є підставою для перегляду рішення у цій справі, є встановлені обставини смерті членів його родини, а також на момент ухвалення рішення йому не було відомо фактичні передумови їх смерті; причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень; фабрикування третьою особою матеріалів спадкових справ, вчинення третьою особою шахрайських дій, які призвели до незаконного набуття відповідачкою спадкового майна, фальсифікація документів, які стали підставою для ухвалення судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник, як на підстави перегляду рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.01.2023, не є нововиявленими, так як ці обставини є новими доказами, які виникли після ухвалення судового рішення.

При цьому судом при ухваленні рішення було надано оцінку вказаним обставинами та досліджено докази, що наявні в матеріалах справи.

Посилання заявника на виявлення ряду обставин стосовно вчинення кримінальних правопорушень відповідачкою та третіми особами є надуманими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, а тому суд правильно відхилив такі доводи заявника.

За таких обставин, вказані заявником в заяві про перегляд судового рішення обставини не є нововиявленими, а доводи заявника зводяться до переоцінки доказів, які досліджувались судом при первинному розгляді справи та спрямовані на повторний розгляд справи, що суперечить приписам цивільно-процесуального законодавства України.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та зводяться до власного тлумачення заявником положень процесуального закону.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для її скасування відсутні.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375 381-384, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 грудня 2024 року щодо відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2025 року.

Суддя-доповідач:

Судді: