РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про скасування арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати та виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3194494.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_2 .

На початку листопада 2021 року під час оформлення договору дарування квартири позивачу стало відомо про наявність накладеного арешту на таку квартиру, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у нотаріальному посвідченні договору.

У відповідь на звернення позивача про зняття арешту з належної їй квартири Богунський ВДВС у м. Житомирі повідомив, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні відкриті виконавчі провадження, у яких позивач являється боржником, у відділі не залишилось жодних даних стосовно якої справи було накладено арешт за реєстраційним номером обтяження 3194494 від 11.05.2006.

Позивач також зазначила, що ні на дату набуття у власність вищевказаної квартири, ні на дату реєстрації її обтяження не була засновником/власником приватного підприємства «Яновича І.В.»

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву залишено без руху (а.с. 22).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12.11.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін (а.с. 31).

Ухвалою суду від 16.01.2025 замінено первісного відповідача - Богунський відділ державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним відповідачем - Житомирською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області (а. с. 70).

Ухвалою суду від 27.03.2025 замінено відповідача Житомирську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області - належним відповідачем ГУ ДПС у Житомирській області (а.с. 109).

Представник позивача подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі участі, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача 06.06.2025 подала заяву/клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі та зазначила, що на даний час борг ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 відсутній .

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Вислухавши учасників судового розгляду, за їх участі в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 04.03.2003, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Лубяковою Г.М., а також з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічним паспортом на таку квартиру (а.с. 8-10).

Пунктом 4 умов вказаного договору дарування засвідчено відсутність заборон (арештів), обтяжень, такого майна.

В позові позивач посилається на те, що що на початку листопада 2021 року під час оформлення договору дарування квартири позивачу стало відомо про наявність накладеного арешту на таку квартиру, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у нотаріальному посвідченні договору.

У зв`язку з цим позивач зверталася до Богунський ВДВС у м. Житомирі із заявою про зняття арешту з належної їй квартири та отримала відповідь №136145 від 15.11.2021, з якої вбачається, що станом на 15.11.2021 згідно бази даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відкриті виконавчі провадження, у яких позивач є боржником, на виконання у відділі відсутні. Станом на 02.11.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про обтяження належної позивачу квартири (а.с. 12).

Листом №128490 від 06.08.2024 позивача повідомлено, що надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню, в рамках якого накладено арешт на її квартиру, немає можливості у зв`язку зі знищенням за закінченням терміну зберігання (а.с. 13-14).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №419692585 від 26.03.2025 (а.с. 99), листа Житомирського обласного державного нотаріального архіву №2519/01-22 ввід 21.11.2024 (а.с. 35), а також постанови серії АЕ №720133 від 15.04.2004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 44) встановлено, що постановою відділу виконавчої служби Богунського РУЮ 02-7462/17 від 20.04.2004 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження 3194494, власником якої на момент накладення арешту було ПП «Яновича І.В.» в інтересах Об"єднаної державної податкової інспекції

Разом з тим, з листа представника відповідача від 09.06.2025 встановлено, що станом на момент розгляду справи у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) інтегровані картки в ГУ ДПС у Житомирській області не ведуться, борг відсутній.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Частиною 1 статті 55 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) передбачено, що арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошені заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або вилучені у боржника та передачі на зберігання іншим особам. Види, обсяги і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна і його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок зняття арешту з майна регулюється статтею 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року спір про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного виконавцем, є спором про право цивільне, оскільки ініціюється особою, яка не є учасником виконавчого провадження і вважає себе власником цього майна.

Закон надає право подачі позову про зняття арешту з майна виключно особі, яка не має статусу боржника у виконавчому провадженні, тобто особі, яка не має боргових зобов`язань, встановлених судовим рішенням.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Таким чином, накладення арешту на належне позивачу нерухоме майно обмежує права ОСОБА_1 як власника щодо вільного розпорядження вищевказаним майном.

Щодо правильності способу захисту порушеного права у вигляді подачі саме позову, то як встановлено судом, станом на час розгляду справи відносно позивачів відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження. Тобто захист порушеного права шляхом подачі скарги не є ефективним способом захисту порушеного права, оскільки оскарження можливе при наявності діючого виконавчого провадження.

Позивач з 04.03.2003 є власником квартири АДРЕСА_2 , на яку було накладено арешт. Відкритих виконавчих проваджень, у яких ОСОБА_1 була б боржником - немає. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргових зобов"язань перед ГУ ДПС у Житомирській області не має.

Встановивши, що позивач є власником квартири, щодо якої існує незняте обтяження (арешт), не є боржником у будь-яких виконавчих провадженнях, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 12, 17, 34, 47, 55, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 321 ЦК України, ст. 19, 259 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про скасування арешту з нерухомого майна -задовольнити.

Скасувати та виключити є Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно архівний запис про обтяження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 3194494.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області, місце знаходження: м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7,

Повний текст рішення складено 19 червня 2025 року.

Суддя Л.М. Чішман