24.06.2025 Єдиний унікальний № 371/490/25 провадження № 2/371/499/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/490/25

Провадження № 2/371/499/25

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Харченко І.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на ті обставини, що судовим наказом Миронівського районного суду Київської області № 371/297/25 від 05 березня 2025 року із нього на користь ОСОБА_2 стягнуто на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Зазначив, що при винесенні судового наказу № 371/297/25 від 05 березня 2025 року суд не врахував, що на підставі судового наказу Святошинського районного суду міста Києва від 05 серпня 2023 року з нього вже стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно. Судовий наказ перебуває на виконні, що підтверджується даними розрахунку забргованості зі сплати аліментів від 22 січня 2025 року у виконавчому провадженні № 73714498.

Він не заперечує свого обов?язку утримувати дітей до досягнення ними повноліття, проте із нього на трьох дітей наразі стягуються аліменти у розмірі, що є більшим за частку його заробітку.

Посилаючись на правила статей 181, 182, 183, 192 СК України, частини 7 статті 170 ЦПК України, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються щомісячно з нього на користь ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Миронівського районного суду Київської області № 371/297/25 від 05 березня 2025 року, з 1/3 на 1/6 частину заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не бульше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з пунктом 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

07 квітня 2025 року та 08 травня 2025 року повторно відповідачу копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками направлено за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

06 травня 2025 року та 23 травня 2025 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

05 травня 2025 року на офіційному вебпорталі судової влади України розміщено оголошення, за змістом якого відповідач повідомляється про розгляд цивільної справи за її участі.

У зв`язку з наведеним, за встановлення обставин відсутності відповідача за адресою зареєстрованого місця проживання, суд вжив всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у встановленому законом порядку, тому вважає, що про розгляд справи відповідач повідомлена належно.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

На підставі статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не подала.

Відповідно положень частини другої статті 191 та частини восьмої статті 178 ЦПК України, зважаючи на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Суд встановив такі обставини.

Сторони мають неповнолітніх синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За судовим наказом з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Такі обставинипідтверджуються даними письмових наданих суду копій письмових документів: судового наказу Миронівського районного суду Київської області у справі № 371/297/25 від 05 березня 2025 року (а.с. 12), свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , виданих повторно Ржищівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 26, 27), Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 2 та № 2 від 11 серпня 2022 року про внесення змін у актові записи про народження на підставі заяв про визнання батьківства № 03/21.28-37а та № 03/21.28-37а від 28 грудня 2021 року (а.с. 21-22, 23-24).

Позивач, окрім синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі судового наказу Святошинського районного суду міста Києва № 759/13989/23 від 05 серпня 2023 року стягнуто аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більще 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18).

Судовий наказ Святошинського районного суду міста Києва № 759/13989/23 від 05 серпня 2023 року перебуває на виконанні у Святошинському ВДВС у місті Києві (ВП № 73714498).

Із даних розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного 22 січня 2025 року державним виконавцем Святошинського ВДВС у місті Києві, ОСОБА_1 станом на грудень 2024 року мав заборгованість зі сплати аліментів за судовим наказом № 759/13989/23 від 05 серпня 2023 року у розмірі 3988,81 грн (а.с. 19).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значеннядля розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Способи виконання обов`язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згоди щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, в зв?язку з чим аліменти на утримання двох неповнолітніх синів стягуються з позивача в примусовому порядку, на підставі судового наказу у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку.

Відповідно до частини сьмої статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

За правилами частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно правил статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України та вказані роз`яснення, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів за вимогою матері дитини може бути вирішено питання про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

З огляду на наведені положення закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліменті суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2 доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частин восьмої та дев?ятої 9 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім?ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На підставі частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Аналогічні положення закріплені частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення частини першої статті Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Позивач зазначив, що тими обставинами, які мають значення для зменшення розміру аліментів він вважає наявність обов?язку з утримання ще однієї дитини, на утримання якої стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку на підставі судового наказу. Зазначену обставину просив врахувати як підставу для зменшення розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх синів, з 1/3 частини заробітку до 1/6 частини заробіку. Щодо свого матеріального становища станом на час звернення до суду та на час розгляду справи позивач ніяких доказів не надав.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не надав належних та допустимих доказів про свій матеріальний стан чи відсутність доходу. На час винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 уже були стягнуті. Сам по собі факт наявності у позивача іншої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Батьківство, безумовно, є усвідомленим вибором. Це не просто біологічний факт, а відповідальне рішення, яке вимагає готовності до значних змін у житті, фізичних, моральних та матеріальних вкладень, а також прийняття відповідальності за виховання, розвиток та утримання дитини.

Суд враховує ту обставину, що своє батьківство щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач визнав усвідомлено, звернувшись до органу державної реєстрації актів цивільного стану із відповідними заявами. Очевидно, що позивач повинен був усвідомлювати при цьому наявність обов?язку з утримання синів, з урахуванням необхідності утримувати доньку від попереднього шюбу.

Також суд враховує, що позивач не обґрунтував необхідність зменшення розміру аліментів на утримання саме синів до 1/6 частини заробітку на двох осіб, з огляду на те, що на утримання доньки утримуються аліменти у більшому розмірі (1/4 частина заробітку на одну особу). Позивач не надав доказів на підтвердження необхідності вибіркового підходу до утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в порівнянні з іншою дитиною.

Згідно з положеннями статей 7 та 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістюздійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Зменшення розміру аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з 1/3 частини від заробітку на 1/6 часту від заробітку, лише у зв?язку з тим, що позивач має на утриманні іншу дитину, на утримання якої стягуються аліменти у більшому розмірі, ніж на утримання кожного із синів у цей час, суперечитиме інтересам синів та не забезпечить належного їх утримання.

Висновки за результатами розгляду

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи обставини, на які він посилається, як на такі, що впливають для визначення розміру аліментів або можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не є обґрунтованими. Судом не встановлено підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються за судовим рішенням.

На виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України, жодну з обставин обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану; зміна сімейного стану; погіршення або поліпшення здоров?я, позивач не довів.

Позивач не довів суду, що його матеріальний стан чи інші обставини, унеможливлюють виплату ним аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) до досягнення синами повноліття, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

На підставі викладеного та, враховуючи, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що в нього значно змінилось матеріальне становище та за своїм матеріальним станом або ж через стан здоров`я він не здатен сплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в розмірі, визначеному судовим рішенням, підстав для зменшення розміру аліментів у суду немає.

Визначений судовим наказом розмір аліментів на утримання синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення до 1/6 частки на утримання двох дітей, у зв`язку лише з тим, що позивач має на утриманні ще неповнолітню дитину, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів синів та суперечитиме їх інтересам.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до правил частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила, судовий збір, сплачений позивачем, поверненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_2 .

Суддя Л.О. Капшук