КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/8850/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження клопотання адвоката Радченка Олександра Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за апеляційною скаргою адвоката Радченка Олександра Павловича, поданої в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2024 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), ОСОБА_4 , про оспорювання батьківства, виключення відомостей про його особу як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивований тим, що 05.06.1976 року між ним ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_4 укладено шлюб, який уподальшому не склався унаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у життєвих та сімейних поглядах, й рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 22.03.2022 року шлюб між ними розірвано.

Беззаперечно довіряючи дружині, він не допускав припущення того, що не є біологічним батьком ОСОБА_2 , та що між ними не існує кровного споріднення.

Увесь час він добросовісно виконував свої батьківські обов`язки, як по утриманню, так й догляду, вихованню дочки ОСОБА_2 , яку помилково вважав своєю біологічною дочкою. І, маючи намір забезпечити свою дочку житлом, у 2017 році надав згоду ОСОБА_3 на дарування придбаної ним у шлюбі квартири АДРЕСА_1 відповідачці.

На початку листопада 2023 року він випадково почув уривок розмов між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , у якому йшлося про те, що він не є рідним батьком ОСОБА_2 , а також обмірковуючи поведінку ОСОБА_4 у минулому, він має стійке переконання у тому, що не є біологічним батьком ОСОБА_2 , 1978 року народження.

Вважає, що наявність в актовому записі про народження ОСОБА_2 , 1978 року народження, відомостей про нього як батька порушує його право на приватне життя, передбачене статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки дає можливість ідентифікувати його як батька ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності, й стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

З огляду на викладене просив суд виключити відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису № 15, складеного 18 березня 1978 року Виконавчим комітетом Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про народження ОСОБА_2 . Також просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 29 січня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Радченко О.П., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та постановити нове рішення, яким поновити строк позовної давності та виключити відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису № 15, складеного 18 березня 1978 року Виконавчим комітетом Чабанівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, про народження ОСОБА_2 .

28 травня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідачки ОСОБА_2 , яка просила відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з апеляційною скаргою представник апелянта заявив клопотання про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи. На вирішення вказаної експертизи представник апелянта просив поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_1 біологічним батьком ОСОБА_2 ? (а.с. 150-151).

Проведення даної експертизи просив доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, адреса: м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

В обґрунтування клопотання представник апелянта вказав, що предметом доказування у даній справі є встановлення факту біологічної спорідненості між позивачем (апелянтом) ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 ..

Посилався зокрема на правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 25.01.2023 року прийняті у справі № 756/10603/17, в якій зазначено, що беззаперечним доказом для визнання чи спростування батьківства у судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Тому з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи (наявності або відсутності біологічної спорідненості) та формування доказової бази, ОСОБА_1 заявляє клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання адвоката Радченка Олександра Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 126 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі «Калачова проти росії» від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05).

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини 3 статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частини 5 статті 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року №5 роз`яснив судам, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В обґрунтування клопотання, в тому числі і позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що у нього є сумніви, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а проведення експертизи необхідно для з`ясуванні дійсних обставин справи.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, суд не має права позбавляти учасників справи можливості довести обставини, які мають значення для справи і на які вони можуть посилатися, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Приймаючи до уваги досліджені матеріали справи та встановлені обставини, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити і призначити у справі судову (молекулярно-генетичну) експертизу, оскільки для ухвалення законного і справедливого рішення необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу та на час її проведення зупинити провадження по справі.

Керуючись ст.ст.104, 259, 367 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Радченка Олександра Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи задовольнити.

Призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) біологічним батьком ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )?

Проведення експертизи доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, адреса: вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, 03038).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Надати у розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 753/12838/24.

Оплату за проведення експертизи, покласти на ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено «19» червня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

Є.В. Болотов