УХВАЛА

20 червня 2025 року

м. Київ

справа № 607/2154/23

провадження № 61-10451св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Скиби Віталія Михайловича про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтвапро право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстраціюправа власності на житловий будинок, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинкуз відповідною частиною надвірних будівель та споруд,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане 05 жовтня 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної на ім`я ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як на частку в спільному майні подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 514, 10 грн сплаченого позивачем судового збору.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року змінено.

Доповнено резолютивну частину рішення абзацом п'ятим такого змісту: «Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - 1/2 частки з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 )».

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

15 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Скиба В. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року, витребувано справу з суду першої інстанції.

05 червня 2025 року до Верховного Суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Скиби В. М. про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року.

В обґрунтування заяви адвокат Скиба В. М. посилається на те, що ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на АДРЕСА_1 , визнання права власності на цю земельну ділянку в порядку поділу майна подружжя зі спадкоємцем ОСОБА_3 та реальний поділ будинковолодіння та земельної ділянки за вказаною вище адресою. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на висновки судів, викладені у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанові Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року щодо наявності права на спірну частину житлового будинку та надвірних будівель, як основну підставу для задоволення позову. Вважає, що суд під час розгляду справи зобов'язаний буде взяти до уваги обставини, встановлені у цих рішеннях.

Представник заявника вважає, що незупинення дії постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року може призвести до суттєвих ускладнень нормального та звичного порядку життя ОСОБА_1 , оскільки потрібні будуть додаткові кошти та сили для відновлення всіх документів (реєстраційних дій, технічної документації) на житловий будинок, а також додаткових звернень в суди для перегляду рішень у випадку задоволення касаційної скарги.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Ураховуючи викладене, а також наведені представником заявн6ика ризики настання наслідків, які можуть призвести до порушення принципу збалансованості інтересів сторін до ухвалення остаточного рішення у справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Скиби Віталія Михайловича про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року задовольнити.

Зупинити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко