ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/38/25 Справа № 700/506/24Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
УХВАЛА

17 червня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової ТЛ.

секретар Любченко Т.М.

розглядаючи клопотання представник ОСОБА_1 адвокат Бабенко Руслан Володимирович про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 24 липня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 50 000,00 грн., судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат Бабенко Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Лисянського районного суду Черкаської області та ухвалити нове рішення відповідно до якого відмовити в задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи адвокат Бабенко Р.В. подав до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: Чи виконано підпис ОСОБА_2 у розписці (аркуш справи 36), оригінал якої надано до справи ОСОБА_1 чи іншою особою?

Доручити проведення експертизи експертам Черкаському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник заявлене клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підтримали.

На адресу апеляційного суду надійшло заперечення ОСОБА_1 на клопотання про призначення даної експертизи.

Розглянувши вказане клопотання скаржника, вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до вимог чинного цивільного процесуального закону України докази по справі подаються до суду першої інстанції до закінчення підготовчого судового засідання, а якщо вказане засідання не проводилося - до початку розгляду справи по суті спору.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем та його представником, необхідні для проведення експертизи вільні, умовно-вільні зразки підпису суду надані не були.

ОСОБА_2 та його представник на розгляд справи в суді апеляційної інстанції не з`являлися. В судове засідання призначене на 17.06.2025 року в черговий раз не з`явилися, представник відповідача Бабенко Р.В. направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки вважав, що відповідач навмисно створює перешкоди для затягування часу розгляду даної справи по суті, зловживає своїм правом.

Так, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справах «N.B. проти України», «Саєнко та інші проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення Україною пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю цивільних проваджень та зазначив, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників і відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявників.

Апеляційний суд зазначає, що при призначенні експертизи за клопотанням однієї із сторін спору, саме така сторона має вживати своєчасні та належні дії щодо забезпечення проведення експертизи.

Заявляючи клопотання щодо призначення судової почеркознавчої експертизи про вирішення належності саме ОСОБА_2 підпису у розписці від 03 березня 2024 року, апелянт не надав для проведення експертизи вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків підпису, в судове засідання відповідач та його представник неодноразово не з`являлися, з огляду на важливість дотримання прав та інтересів всіх учасників справи, та враховуючи принципи цивільного судочинства, як то законність, рівність перед законом та судом, диспозитивність, змагальність, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Клопотання відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Бабенко Руслана залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді