Справа № 545/2070/25
Провадження № 2/545/1428/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Потетія А.Г.,

з участю секретаря Мамишевої А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №08.12.2020-100002421 в електронному вигляді, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 14 000 грн. строком на 70 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом 70% (фіксована незмінювана процентна ставка). Відповідач умови кредитного договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 08.12.2020 року по 28.03.2025 року в сумі 19040,00 грн. На підставі договору факторингу №СЦ-091024-14 від 09.10.2024 укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до вказаного договору ТОВ ««Новий колектор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ТОВ «Споживчий центр», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №08.12.2020-100002421 від 08.12.2020.

Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19040,00 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Надав відзив в якому заперечив в категоричній формі проти заявлених вимог та зазначив, що не отримував даний кредит а тому не повинен його сплачувати. Також надав довідку з АБ «Укргазбанк» згідно якої жодного рахунку не було відкрито на ім`я ОСОБА_1 . Прохав справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що 08.12.2020 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферта) №08.12.2020-100002421, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 652.

Відповідно до п.2 пропозиції про укладення кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача.

Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 14 000 грн, що підтверджується квитанцією про перерахунок коштів на картку НОМЕР_1 (а.с.14 зворотній бік), строком на 70 днів, процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 70%.

Згідно з довідки про розмір простроченої заборгованості вбачається, що відповідач за період з 08.12.2020 року по 28.03.2025 року в сумі 19040,00 грн, має заборгованість за кредитним договором №08.12.2020-100002421 від 08.12.2020, з яких: основний борг 11200,00 грн., заборгованість по процентам 7840,00 грн.

03.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №СЦ-091024-14 від 09.10.2024, на підставі якого первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників. Відповідно до вказаного договору ТОВ ««Новий колектор» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ТОВ «Споживчий центр», у тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором №08.12.2020-100002421 від 08.12.2020.

Відповідачу 09.10.2024 направлено повідомлення про відступлення права вимоги до договором факторингу № СЦ-091024-14 від 09.10.2024, вимога про сплату заборгованості разом з реквізитами.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, вище зазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.

Таким чином, зобов`язання за договором було виконано, надано відповідачу кредит, проте позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 19040,00 грн.

Доказ, який було надано відповідачем в підтвердження відсутності будь яких рахунків в АБ «Укргазбанк» суд вважає неналежним, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що рахунок НОМЕР_1 був відкритий саме в цьому банку, а не в будь якому іншому та відповідач не надав жодного доказу щодо не відкриття рахунку за кредитним договором №08.12.2020-100002421 в будь якій іншій банківській установі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19040,00 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,259,263-265,352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» заборгованість за кредитним договором №08.12.2020-100002421 від 08.12.2020 у розмірі 19040,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн та 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, а всього 25462,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: А. Г. Потетій