ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4911/25 Справа № 932/5869/21 Суддя у 1-й інстанції - Куцевол В. В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики (суддя першої інстанції Куцевол В.В., повний текст ухвали складено 04 лютого 2025 року),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року клопотання позивача про призначення повторної та первинної почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики задоволено.

Призначено почеркознавчу експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС (49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів постановлено наступні питання:

-чи виконано написання прізвища та ініціалів від імені ОСОБА_1 у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою?

- чи виконано підпис від імені ОСОБА_4 у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_4 чи іншою особою?

- чи виконано написання прізвища та ініціалів від імені ОСОБА_4 у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_4 чи іншою особою?

Призначено повторну почеркознавчу експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС (49033, м. Дніпро, тупик Будівельний, 1), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставлено наступне питання:

- чи виконано підпис від імені особи ( ОСОБА_1 ) у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою?

Із вказаною ухвалою суду в частині призначення повторної почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_1 на договорі займу від 20 січня 2013 року не погодилась ОСОБА_1 , та через свого представника ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій вказано, що вона в оскаржуваній частині постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та без належного дослідження наявних доказів у справі.

Скарга мотивована тим, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю.

Вказує, що позивачем постановлено питання про проведення повторної судової почеркознавчої експертизи з того самого питання, яке міститься у висновку №2796-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 30.10.2022 року.

ОСОБА_2 просив ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року в частині призначення повторної почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_1 скасувати.

Від представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що експерт дослідив не всі поданій йому на дослідження об`єкти, експертом були взяті зразки підпису, які неможливо ідентифікувати.

ОСОБА_5 , просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Ініші учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2021 року позивач ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в яком просив стягнути з останньої на свою користь загальну суму заборгованості у розмірі 5 619 550, 00 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 06 травня 2022 року було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу у даній цивільній справі, на вирішення якої було постановлено питання: «Чи виконано підпис від імені особи ( ОСОБА_1 ) у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою?».

Згідно висновку експерта №2796-22 від 30.11.2022 року вирішити питання Чи виконано підпис від імені особи ( ОСОБА_1 ) у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою? Не надається можливим, з причин викладених в п. 3 дослідницької частини.

Пунктом 3 дослідницької частини встановлено, що при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, що ні збіжні, ні розбіжні ознаки почерку не утворюють сукупності, достатньої для позитивного чи негативного висновку.

Пояснюється це тим, що збіжні ознаки почерку не утворюють індивідуальної чи близької до неї сукупності, оскільки відносяться до числа таких, що часто зустрічаються в почерках багатьох осіб. Тому за наявності виявлених розбіжних ознак, вони не дають підстави для позитивного висновку.

Щодо виявлених розбіжних ознак, експерту не вдалося встановити: чи с вони варіантами ознак почерку ОСОБА_6 , або вони обумовлені дією на процес письма збиваючих факторів тимчасового характеру (до яких зокрема відноситься зміна виконавцем ознак власного почерку), або це ознаки іншої особи, що виникли в наслідок наслідування справжньому підпису ОСОБА_7 .

Виявити належний комплекс ідентифікаційних ознак не надалось можливим у зв?язку із простотою виконання досліджуваного підпису.

Саме відсутність однозначності в оцінці розбіжних ознак не дозволило вирішити питання ні в категоричній, ні в імовірній формі.

Ґрунтуючись на викладеному, вирішити питання: «Чи виконано підпис від імені особи ( ОСОБА_1 ) у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою?», не надається можливим.

З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2024 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої просив поставити питання, Чи виконано підпис від імені особи ( ОСОБА_1 ) у документі (договір позики від 20.01.2013 року) ОСОБА_1 чи іншою особою?».

Вказане клопотання мотивував тим, що висновок експерту №2796-22 від 30.11.2022 року не містить вичерпану та однозначну відповідь на поставлене питання та викликає сумніви на його правильність.

Задовольняючі клопотання та призначаючи повтору експертизу у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що її призначення має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки між сторонами наявний спір щодо нерухомого майна.

Апеляційний погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, щодо задоволення клопотання про призначення повторної експертизи, оскільки без експертних знань, неможливо встановити, чи підписувала відповідачка договір позики чи ні, оскільки даний спір безпосередньо стосується коштів яки за позицією позивачу були надані його матір`ю відповідачці у борг.

Крім того, колегія суддів вважає, безпідставними посилання представника відповідача, що існує висновок щодо поставленого питання, оскільки у даному випадку, конкретної відповіді хто підписував спірний договір позики не було надано, що у даній категорії справ є вирішальним при задоволенні чи відмову у задоволенні позову.

Зважаючи на необхідність залучення спеціальних знань для повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення по справі повторної експертизи та постановив ухвалу про призначення експертизи з дотриманням вимог процесуального закону.

Також слід зазначити, що повторна експертиза буде проводитись іншою експертною установою.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення експертизи у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Дубовенко Андрій Вікторович залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2025 року, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: О.В. Халаджи

О.В. Агєєв

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2025 року.

Головуючий-суддя О.В. Халаджи