Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1282/25 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №286/1282/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я. В. в м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно на її утримання до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-річного віку. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач не надає. Вона на даний час не працює, так як, здійснює догляд за сином до досягнення ним трирічного віку. Чоловік має можливість надавати їй щомісячну допомогу, він фізично здоровий, служить у роті розвідки стрілецького батальйону поліції спеціального призначення та має постійний дохід.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 09.04.2025 року і до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто із ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд під час ухвалення рішення не врахував, що з відповідача , відповідно до судового наказу від 10.04.2025 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження. Також вказує, що матеріально допомагає батькам та своїй неповнолітній сестрі. Зазначає, що його мати є інвалідом 3-ї групи, батько не працює. Крім того, служба по виконанню бойових завдань по захисту України потребує великих матеріальних витрат, придбання одягу, взуття, найм житла, обслуговування автомобіля для поїздок. Відтак стягнення з відповідача частини доходу суперечить ст. 84,183 СК України.

12 червня 2025 року на адресу Житомирського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 ,, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують рішення суду першої інстанції. Зазначає, що грошове забезпечення відповідача з травня збільшилося та становить 52000,00 грн, тому останній має достатній дохід для сплати аліментів на утримання позивача, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач не працює на даний час, здійснює догляд за дитиною. Будь яких доказів того, що відповідач несе витрати на своє утримання не надано , та не спростовано факту, що він має фінансову можливість утримувати позивача. Твердження відповідача, що стягнутих аліментів в розмірі частини на утримання сина буде достатнім і на утримання дружини є несправедливим.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст.369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.2024, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.06.2024 року.

Батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.03.2025 року.

Малолітній ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки, виданою Виконавчим комітетом Овруцької міської ради.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач здійснює догляд за малолітньою дитиною до досягнення нею трьох річного віку та потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною першою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини друга, четверта, шоста статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Відповідач є молодою працездатною особою і матеріалами справи не спростовано факт спроможності останнім надання утримання дружині, яка проживає зі спільною дитиною якій не виповнилось три роки, тому чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, як на дружину, яка доглядає малолітню дитину до трьохрічного віку.

Проте, визначений судом першої інстанції розмір аліментів відповідача на дружину до досягнення дитиною 3- х років у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, колегія суддів вважає дещо завищеним з огляду на таке.

Досліджуючи такий критерій як матеріальне становище платника аліментів, колегія суддів зауважує, що відповідно до постанови державного виконавця Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі судового наказу №286/1284/25, виданого 10.04.2025 із ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.04.2025 і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відтак, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, відсутність доказів спроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на дружину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно є дещо завищеним та вважає за необхідне зменшити цей розмір до 1/8 щомісячно, таким чином частково задовільнивши апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вище наведене рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 травня 2025 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді