Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/79/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18.06.2025 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Федченко Л.В.,

справа № 677/79/25,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»,

треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович,

предмет позову визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

16.01.2025 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Редька М.Г. звернувся до суду позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11676 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») коштів в сумі 17350 грн, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 0593- 6532 від 12.01.2021 в межах виконавчого провадження № 66989276, що здійснюється Приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим І.М.

Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі Порядок №1172).

Постановою Київського апеляційного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині пункту 2 цих змін «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Вказав, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував тієї обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі вже не чинні, та кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2023 № 560/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 30.01.2023 № 2 на підставі підпунктів «з» та «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21.01.2011 за № 8404 на ім`я Бригіди В.О. анульовано.

На підставі наведеного, просив виконавчий напис визнати таким що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Редька М.Г. надіслав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у відсутність позивача та його представника, вказав, що позивач перебуває на військовій службі, що унеможливлює його особисту присутність у судових засіданнях, позовні підтримують в повному обсязі, наполягає на його задоволенні.

Відповідача, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав та про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, представник відповідача ОСОБА_2 20.01.2025 надіслала до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу з 5500 грн до середньо-ринкової вартості цієї послуги в аналогічних справах, що складає 2500 грн, при цьому, одночасно просила відмовити в стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в повному обсязі, посилаючись на ненадання позивачем до суду детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом з зазначенним витраченого часу по кожному із видів робіт, та розрахунком вартості виконання кожного із виду робіт з врахуванням витраченого на це часу, оформленого у встановленому законом порядку.

Треті особи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, будь-яких заяв, клопотань суду не подали.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

16.01.2025 ухвалою судді Красилівського районного суду хмельницької області Вознюка Р.В. відкрито провадження у справі.

21.06.2024 ухвалою суду задоволено частково клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано у відповідача та приватного виконавця Терлеєва І.М. належним чином завірені копії документів: заяви ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 11676 від 16.06.2021; кредитного договору № 0593-6532 від 12.01.2021; виконавчого напису № 11676 від 16.06.2021, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду.

21.06.2024 ухвалою суду у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 21.06.2024 повторно витребувано докази у відповідача та приватного виконавця Терлеєва І.М.

18.06.2025 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

12.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 11676.

Згідно з вказаним виконавчим написом стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0593-6532 від 12.01.2021 за період з 23.03.2021 по 04.06.2021 в сумі 17000 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10000 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками 7000 грн, а також стягнено плату за вчинення виконавчого напису - 350 грн.

30.09.2021 постановою приватного виконавця Терлеєва І.М. відкрито виконавче провадження ВП № 66989276 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» боргу в сумі 15350 грн за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. № 11676, виданий від 16.06.2021.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 4, 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частина 2 ст. 76 ЦПК України встановлює вичерпний перелік засобів доказування у цивільному процесі. До них належить: письмові докази, речові докази, електронні докази, показання свідків та висновки експертів.

Доказування, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

V. Оцінка суду

При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999, при цьому, приватний нотаріус зазначив, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин, а тому, станом на день вчинення спірного виконавчого напису - 16.06.2021 правові підстави для його вчинення були відсутні, а, отже, такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Зважаючи на вказане, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оспорюваний виконавчий напис - визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання позову у даній справі, відповідно до квитанції ID: 0407-3309-4611-8817 від 16.01.2025 АТ «Таскомбанк» у розмірі 968 грн 96 коп.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5500 грн, суд доходить наступного висновку.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Враховуючи приписи ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Такий висновок суду узгоджується з усталеною позицією Верховного суду, наприклад, у постановах від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20, від 12.12.2020 у справі № 648/1102/19, від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу; суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

На підтвердження факту понесення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу адвокат Редька М.Г. надала суду: копію договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1, укладений 06.01.2025 між адвокатом Редькою М.Г. та ОСОБА_1 , копію акта прийому-передачі наданих послуг від 16.01.2025 до договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025; копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Редькою М.Г. на виконання умов договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025; квитанцію до прибуткового касового ордера № 16-01-25 від 16.01.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого 10.12.2024 на ім`я Редьки М.Г.; копію ордеру серії АТ № 1090075 від 13.01.2025 про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025 у Красилівському районному суді адвокатом Редькою М.Г.

Згідно з п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025, адвокат Редька М.Г. взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту ОСОБА_1 з питань захисту прав і представлення інтересів клієнта у цивільній справі про визнання виконавчого напису № 11676 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» коштів в сумі 17 350 гривень 00 копійок, а клієнт зобов`язався виплатити адвокату за надані юридичні послуги гонорар. У п. 1.2. сторони обумовили, що адвокат надає клієнту наступні послуги: консультування клієнта, визначення правової позиції, складання (написання) позовної заяви та подання її до суду, складання та подання до суду заяви про забезпечення позову, подання адвокатських запитів до органів ДВС та нотаріату.

У п.п. 3.1. договору про надання правової допомоги його сторонами узгоджено, що за правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого встановлено у фіксованому розмірі в сумі 5500 грн.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 16.01.2025 до договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025, адвокат Редька М.Г. надав позивачу послуги: усна консультація (витрачений час 2 години, вартість 1000 грн), вивчення судової практики та визначення правової позиції (витрачений час 1,5 години, вартість 500 грн), складання позовної заяви (витрачений час 4 години, вартість 3000 грн), витребування у приватного виконавця та фінансової установи додаткових документів, які не були розміщені в електронному реєстрі виконавчих проваджень (витрачений час 1 година, вартість 1000 грн), загальна вартість послуг складає 5500 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 16-01-25 від 16.01.2025 адвокат Редька М.Г. прийняв від ОСОБА_1 5500 грн та виконання умов договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 у даній справі поніс 5500 грн судових витрат на правничу допомогу, які визначені сторонами договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025у фіксованому розмірі, та який не залежить від обсягу та часу, витраченого представником позивача адвокатом Редькою М.Г.

Стосовно клопотання представника відповідача Тітової О.О. від 20.01.2025 про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу з 5500 грн до середньо-ринкової вартості цієї послуги в аналогічних справах, що складає 2500 грн, та одночасно про відмову в стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в повному обсязі, оскільки позивачем не надав до суду детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом з зазначенним витраченого часу по кожному із видів робіт, та розрахунком вартості виконання кожного із виду робіт з врахуванням витраченого на це часу, оформленого у встановленому законом порядку, суд зазначає про таке.

Вказане клопотання представника відповідача Тітової О.О. не є обгрунтованим в частині клопотання про відмову в стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу в повному обсязі, оскільки, як зазначено судом вище, сторона позивача надала до суду акт прийому-передачі наданих послуг від 16.01.2025 до договору про надання правової допомоги № 06-01-25/1 від 06.01.2025, де зазначений детальний опис робіт (наданих послуг), та витрачений на це адвокатом Редькою М.Г. час.

Стосовно клопотання представника відповідача Тітової О.О. в частині зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу з 5500 грн до 2500 грн, вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, характером виконаної адвокатом роботи, та має розумний розмір.

У зв`язку з наведеним, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати на надання правової допомоги адвокатом в сумі 5500 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 264-265, 280 ЦПК України, ст. 18 ЦК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис № 11676 від 16.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» коштів в сумі 17350 гривень 00 копійок, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 0593- 6532 від 12.01.2021 в межах виконавчого провадження № 66989276, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлеєвим Іваном Миколайовичем - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок, та витрати на правничу допомогу у розмірі 5500 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407; .

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, місцезнаходження: 02068, м. Київ, пр-т. П. Григоренка, 15, прим. 3.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлеєв Іван Миколайович, місцезнаходження: 29000, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Хмельницький, вул. Грушевського, 87, каб. 405.

Суддя Р. В. Вознюк