Справа №155/747/25
Провадження №2/155/462/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини

УСТАНОВИВ:

Позивач, 07 травня 2025 року звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позов обґрунтовує, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі, який Горохівським районним судом Волинської області 20 жовтня 2017 року розірвано. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 .

Вказує, що на підстав виконавчого листа, виданого Горохівським районним судом Волинської області від 14 листопада 2017 року, стягуються аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини в розмірі 800,00 гривень до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що на сьогоднішній день вказана сума не в повній мірі задовольняє мінімальні потреби дитини, оскільки в силу її віку остання потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток та інше.

Крім того, вказує, що дочці ОСОБА_3 встановлений діагноз Бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, контрольована, період ремісії, персистуючий алергійний реніт. В середньому додаткові витрати пов`язані з підвищенням імунітету та лікуванням доньки протягом року складають не менше 10000,00 гривень.

Враховуючи вище наведене, позивач просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 800,00 гривень на 3000,00 гривень щомісячно з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Позивач, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо підвищення аліметів до суми 1600 гривень, а також стягнення з нього додаткових витрат на утримання дочки в сумі 400 гривень. Вказував, що не має змоги платити суму аліментів і додаткових витрат, які просить позивач, оскільки його дохід є незначним, крім того, в нього на утриманні ще двоє малолітніх дітей та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

Відповідно до копії виконавчого листа №155/1718/17, виданого Горохівським районним судом Волинської області 02 листопада 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в користь ОСОБА_2 на утриманні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на її утриманні, щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі по 800,00 гривень, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону (а.с.8).

Згідно з довідкою №169 від 30 квітня 2025 року, виданої виконавчим комітетом Мар`янівської селищної ради Волинської області, на утриманні ОСОБА_2 перебуває дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Спірні правовідносини регулюються положеннями СК України.

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За частинами 1 та 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет» на 2025 рік» з 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень.

Частиною 1 статті 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У частині 1 статті 192 СК України, встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд встановив, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів змінились обставини, з яких виходив суд при встановлені розміру аліментів. Суд враховує, що розмір встановлений аліментів на утримання дитини є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік».

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Таким чином, обов`язок батьків щодо утримання дитини, гарантії забезпечення належного рівня її розвитку, незалежно від того чи перебувають батьки у зареєстрованому шлюбі, проживають разом чи окремо від дитини, мінімальний розмір на утримання дитини встановлені законодавством України.

При визначені розміру аліментів судом враховано обставину, що відповідач працює, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, однак дані обставини не звільняють його від обов`язку належно утримувати та забезпечувати дочку ОСОБА_4 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, особистих пояснень щодо власного доходу та майнового стану суду не повідомила, також дані обставини не зазначені в позовній заяві.

А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що слід збільшити розмір аліментів, що сплачує відповідач на користь позивача, а саме: стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат пов`язаних з утримання дитини, суд зазначає наступне.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на інструменти, призначені для розвитку здібностей дитини, або документи, що підтверджують необхідність здійснення додаткових витрат на лікування дитини.

Із системного аналізу вищевказаних положень законодавства у своєму взаємозв`язку слідує, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дані положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначається ст.185 СК України. До таких особливих обставин законодавство відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку із розвитком у неї певних здібностей, або ж через хворобу, яка потребує постійного систематичного лікування, а відтак й залучення додаткових коштів.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

За приписами ч.1 ст.76, ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України. суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до копій консультативних висновків спеціаліста від 03 січня 2024 року, 24 квітня 2024 року, 28 жовтня 2024 року, 29 квітня 2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений клінічний діагноз: бронхіальна астма, легкий персистуючий перебіг, частково контрольована, період ремісії, ЛНОСНО, персистуючий алергійний риніт, сенсибілізація до кліщів домашнього пилу (а.с.13-16).

Позивачем долучено копії фіскальних чеків, з яких вбачається, що була здійснена оплата за консультації лікаря та оплати за медичні препарати (а.с.17, 18).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати, і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20).

На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати додаткові витрати на дитину у розмірі 500,00 гривень, щомісячно.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.2-5, 11-13, 141, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, ст. ст.180-182, 184, 192 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 800,00 (вісімсот) гривень щомісячно на 2000,00 (дві тисячі) гривень щомісячно на утримання дитини але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторонами у справі є:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Дата складення повного тексту рішення 19 червня 2025 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана