Справа № 308/8699/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -,

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду. В сукупності ці правила забезпечують розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1501463 від 20.06.2025 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

17 липня Верховна Рада України прийняла постанову №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», згідно з якою в Україні утворено 136 нових районів та ліквідовано 490 старих. Згідно зазначеної постанови було ліквідовано, в тому числі Ужгородський, Перечинський та Великоберезнянський райони, територіальні громади, які входили в ліквідовані райони, ввійшли у склад новоствореного Ужгородського району.

Проте, зміна адміністративно-територіального устрою не означає автоматичної зміни системи судоустрою, адже згідно ст. 125 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд утворюється, реорганізовується і ліквідовується законом, проект якого вносить до Верховної Ради України Президент України після консультацій з Вищою радою правосуддя. Підставами для утворення чи ліквідації суду є зміна визначеної цим Законом системи судоустрою, необхідність забезпечення доступності правосуддя, оптимізації видатків державного бюджету або зміна адміністративно-територіального устрою.

Цей же Закон, у ст. 21 визначає, що місцевими загальними судами є окружні суди, які утворюються в одному або декількох районах чи районах у містах, або у місті, або у районі (районах) і місті (містах).

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Згідно листа Ради суддів України від 22.07.2020 року № 9рс-466/20-вих, адресованому головам місцевих та апеляційних загальних судів, до зміни системи судоустрою та приведення її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою шляхом утворення, реорганізації чи ліквідації судів, місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

До проведення адміністративно-територіальної реформи с. Стужиця входило до Великоберезнянського району Закарпатської області. А відтак, в Ужгородського міськрайонного суду відсутні повноваження для розгляду цивільних справ у ліквідованому районі, оскільки у ліквідованих районах існують та функціонують відповідні районні суди. Юрисдикція Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області розповсюджується на територію однойменного району в її межах до адміністративно територіальної реформи 2015 2020 років.

З огляду на вищезазначене, справа № 308/8699/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу територіально не підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Частиною першою статті 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справи до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).

Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.

Розгляд справи судами з порушенням правил підсудності є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 369/238/15-ц (провадження № 14-117цс18)).

Відповідно до частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із статтею 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За наведених обставин, з метою забезпечення права сторін на повноважний суд, суд приходить до висновку про передачу даної справи на розгляд до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області (89000, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, № 22).

На підставі та керуючись ст. ст. 27-30, 31, 187, 353-355, 446 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в;

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд за підсудністю до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області (89000, Закарпатська область, смт. Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 22).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів у порядку ст. 354 ЦПК України.

Справа підлягає передачі на розгляд іншого суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя І.О. Шепетко