Справа № 214/2220/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ростальної К. В.,

представника позивача - адвоката Мартинової Н. Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Мартинова Н. Ю. звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати відповідний орган реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини, в якому просить визнати позивача батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є відповідач по справі та внести відповідні зміни до актового запису № 515 від 16.08.2016, складеного Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зазначивши позивача батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити прізвище дитини за прізвищем батька з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та по-батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2014 року по 05.11.2019 рік, від даних відносин у них народився син ОСОБА_4 , факт народження якої реєструвала мати та отримала свідоцтво про народження. В свідоцтві про народження дитини відомості про батька записано ОСОБА_3 . Оскільки деякий час ми не підтримували ніякі зв`язки. На початку 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знов зустрілись, між парою виникли справжні щирі почуття кохання, у зв`язку з чим по сьогоднішній день проживають разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство, разом виховують дитину та утримують її разом, позивач усі батьківські обов`язки, передбачені законодавством. Коли дитина почала дорослішати, то почав бути схожий за рисам обличчя та характером на Позивача, тому на даний час ОСОБА_1 немає сумнівів в тому, що він є біологічним батьком дитини.

Для того, щоб довести кровне споріднення між ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 , в межах розгляду даної позовної заяви було заявлено клопотання про проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою від 31.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 14.05.2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні суду.

Представником відповідача було надано висновок генотипоскопічного експертного дослідження із якого вбачається, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 , 01.08.2016 року складає величину не менш ніж 99,99%, біологічне батьківство практично доведено.

Представник позивача ОСОБА_10 у судовому засіданні позовні вимоги визнала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явилася, не повідомивла причини неявки, відзиву на позов не подала.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною четвертою статті 223 ЦПК України установлено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення таких причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути в порядку заочного розгляду цивільну справу.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач вважає дитину своїм сином, бере участь у її вихованні разом з матір`ю дитини ОСОБА_2 , проживаючи разом, що відповідачем не заперечується та визнається.

Висновком експерта № 36598 від 12.12.2022 за результатами проведеної судово-медичної експертизи встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведено (а. с. 32 - 40).

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Згідно з ч.1 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно з пп. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 128 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Вирішуючи питання про доведеність факту кровного споріднення між позивачем і дитиною, суд виходить з наступного.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статей 89 і 110 ЦПК України, згідно з якими суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справах обставин та досліджених доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому його позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене позивача слід визнати батьком дитини - ОСОБА_4 , та внести зміни в актовий запис № 515, складений Саксаганським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 16 серпня 2016 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши в графі "батько" - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області), змінивши прізвище дитини на « ОСОБА_4 », а по батькові на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ :

Задовольнити позов ОСОБА_1 - повністю.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Внести зміни до актового запису № 515 від 16.08.2016 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вчиненого Саксаганським районним у місті Кривому розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області шляхом зазначення у графі «батько» « ОСОБА_1 , громадянин України» та змінити відомості про прізвище дитини ОСОБА_4 , змінивши прізвище дитини з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », по батькові за власним іменем батька « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Сіденко