Справа № 296/4714/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 червня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого судді Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

01 травня 2025 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовна заява подана представником позивача Шкапенком О.В. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 травня 2024 року між АТ «Акцент-банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №АВН0СТ47855060, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 гривень строком на 36 місяців, тобто до 22 травня 2027 року зі сплатою процентів у розмірі 75,00% річних.

Представник позивача вказує, що А-Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі і на умовах, встановлених Договором.

У порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов Договору.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 01 травня 2025 року має заборгованість у розмірі 12 298,32 гривень, яка складається з: 9 359,07 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 2 774,54 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами; 164,71 гривень - залишок заборгованості за пенею.

Наразі відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що, на думку представника позивача, є порушенням законних прав АТ «Акцент-банк».

Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 у свою користь заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ47855060 від 23 травня 2024 року в розмірі 12 298,32 гривень та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді від 19 травня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до Корольовського районного суду міста Житомира не надійшов.

Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та надає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з наявною в Єдиному державному демографічному реєстрі інформацією ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали справи містять відомості про те, що позивачем належно виконано вимоги ч. 7 ст. 43ЦПК України та надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання копію позовної заяви з додатками. Крім того, відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Однак, відповідне поштове відправлення повернуто на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст.128ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд установив, що 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг АТ «Акцент-Банк» приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку шляхом підписання відповідної анкети-заяви.

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Акцент-Банк» із заявою №АВН0СТ47855060, в якій погодила істотні умови кредитного договору. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифів складає договір про надання банківських послуг.

АТ «Акцент-Банк» надало ОСОБА_1 інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту (паспорт споживчого кредиту).

Основні умови кредитування згідно кредитного договору №АВН0СТ47855060 від 23 травня 2024 року:

- мета отримання кредиту - придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг;

- сума кредиту- 10 000 гривень;

- строк кредиту 36 місяців;

- процентна ставка (фіксована) - 75 % на рік;

- тип процентної ставки - фіксована;

- номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту 706582 .

23 травня 2024 року ОСОБА_1 та представник АТ «Акцент-Банк» погодили та підписали Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка містить графік погашення кредиту.

23 травня 2024 року АТ «Акцент-Банк» надало (перерахувало) ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 10 000 гривень, що підтверджено меморіальним ордером №TR.36947803.32629.65455 від 23 травня 2024 року.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит в розмірі 10 000 гривень, однак в обумовлений договором строк кредит не повернула.

Відповідно до представленого позивачем розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №АВН0СТ47855060 від 23 травня 2024 року становить 12 298,32 гривень, яка складається з: 9 359,07 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 2 774,54 гривень загальний залишок заборгованості за процентами; 164,71 гривень залишок заборгованості за пенею.

Суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, наявності заборгованості не спростувала. Представлений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи, зокрема умовами кредитного договору, випискою по рахунку відповідача.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 12 133,61 гривень, з яких: 9 359,07 гривень - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту); 2 774,54 гривень - загальний залишок заборгованості за процентами. Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, оскільки відповідає умовам договору та водночас не спростований відповідачем.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за пенею суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК Україниу період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, а в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Дія воєнного стану в Україні наразі триває.

Оскільки штрафні санкції нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану, то відповідач на підставі п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України звільняється від обов`язку сплати неустойки.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині вимог про стягнення пені.

Розподіл судових витрат.

Частиною 1ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив судовий збір в розмірі 2422, 40 гривень, ціна позову 12 298,32 гривень.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості на загальну суму 12 133,61 гривень, що становить 98,66 % від ціни позову, а тому судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 2 389,94 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №АВН0СТ47855060 від 23 травня 2024 року в розмірі 12 133 (дванадцять тисяч сто тридцять три) гривні 61 копійку.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» 2 389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 94 копійки судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Акцент Банк», місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11; код в ;

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК