Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 2/711/547/25
УХВАЛА

16 червня 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Петренка О.В.,

за участю секретаря судових засідань Овезової Ю.В.,

представника позивача адвоката Ракоїд Л.В.,

представника відповідача адвоката Кучер Ю.В.,

представника третьої особи Птухи В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Черкаська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Придніпровського районного суду м Черкаси перебуває цивільна справа, провадження у якій відкрито на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Черкаська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 08.05.2025 закрите підготовче провадження у справі №711/10115/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Черкаська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Розгляд справи по суті призначений о 09 год 00 хв 16 червня 2025 року.

У судове засідання з`явився представник позивача адвокат Ракоїд Л.В., представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. та представник Черкаської міської ради Птуха В.І.

До початку розгляду справи по суті представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Кучер Ю.В., через підсистему «Електронний суд», подане клопотання про закриття провадження у справі (вхідний №3811/25 від 29.01.2025).

Клопотання обгрунтоване тим, що 23 січня 2018 року ОСОБА_1 вже зверталася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Черкаська міська рада про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2018 у справі №711/560/18 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Черкаська міська рада про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням - задоволено. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 із зняттям з реєстрації.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.05.2021 у справі №711/560/18 заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення - задоволено. Заочне рішення від 06 червня 2018 року по справі № 711/560/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська міська рада про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням - скасовано.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 у справі №711/560/18, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Черкаська міська рада, ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням залишено без задоволення.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 19.09.2023 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 грудня 2023 року, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2023 року, додаткове рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду залишено без змін.

У зв`язку із цим, представник відповідача робить висновок, що наявні підстави для обґрунтованого висновку про те, що позивач звернулась повторно до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не зважаючи на те, що набрали законної сили рішення суду ухвалені за результатами розгляду вказаного спору. Всі доводи, вказані позивачем у позовній заяві в даній справі, вже досліджувались під час розгляду справи №711/560/18, судами було надано їм належну правову оцінку, яка міститься у вказаних вище рішеннях, які набрали законної сили.

Підсумовуючи викладене, представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. робить висновок, оскільки позивач звертається до суду з позовом до того самого відповідача - ОСОБА_2 , з того самого предмету - питання щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, та з тих самих підстав, які вже були предметом розгляду в справі №711/560/18, розгляд якої завершено, рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанції набрали законної сили, відповідач просить суд постановити ухвалу про закриття провадження у справі №711/10115/24 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Ракоїд Л.В. до суду подане заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вхідний №4392/25 від 03.02.2025), відповідно до прохальної частини якого цей учасник справи просить суд відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кучер Ю.В. про закриття провадження у справі № 711/10115/24 від 29.01.2025 за безпідставністю.

Заперечення обгрунтовані тим, що підстави позову у справі № 711/10115/24 не є тотожними підставам позову в цивільній справі № 711/560/18, оскільки підставами позову ОСОБА_1 у справі № 711/10115/24 є те, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , у вересні 2021 року виїхав на постійне місце проживання в Польщу, з цього часу більше не з`являвся в Україні та за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає вже три роки. Будь-яких особистих речей відповідача в спірній квартирі немає. Водночас підставою позову ОСОБА_1 у справі №711/560/18 було те, що відповідач по справі, ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак з травня 2009 року до 22 січня 2018 року у вказаному житловому приміщенні не проживає.

Підсумовуючи викладене, представник позивача у запереченні на клопотання зазначає, оскільки періоди відсутності відповідача без поважних причин в спірній квартирі у справі № 711/10115/24, який підлягає доказуванню і є підставою для задоволення або відмови в задоволенні позову, і періоди відсутності відповідача без поважних причин в спірній квартирі у справі № 711/560/18 різні, тому вищевказані спори не є тотожними, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави, а відповідно і відсутні правові підстави для застосування судом п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У судовому засіданні 16.06.2025 представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Кучер Ю.В., заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених у мотивувальній його частині.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ракоїд Л.В. заперечила проти задоволення клопотання про закриття провадження в справі з підстав, що викладені у запереченні на клопотання про закриття провадження, що подане цим учасником справи через підсистему «Електронний суд» 03.02.2025.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Черкаської міської ради Птуха В.І. у вирішення клопотання про закриття провадження у справі поклалась на розсуд суду.

Суд, розглянувши по суті клопотання представника відповідача адвоката Кучер Ю.В. про закриття провадження в справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, заслухавши думку представників позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, дослідивши матеріали справи в межах, що є необхідними для належного розгляду означеного клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З аналізу наведеної норми процесуального права, суд робить висновок, що закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, можливе за умови, що рішенням, яке набрало законної сили, вирішено вимоги, які є тотожними позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Тотожними вважаються вимоги, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічні висновки щодо практики застосування п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) та постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року у справі №490/4184/17 (провадження № 61-13809ск20), що судом застосовуються з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Аналогічний висновок щодо розуміння предмету та підстав позову викладений у постанові Верховного Суду від 14 липня 2021 року в справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20), що судом застосовується з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.

У судовому засіданні, що відбулося 16.06.2025, судом було досліджене рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 у справі №711/560/18, що роздруковане із Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с.142-149 Т.1).

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-IV передбачено, що суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Частиною 2 ст.3 означеного Закону встановлено, що Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд також перевірив факт набрання рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.05.2023 у справі №711/560/18 законної сили шляхом використання даних Єдиного державного реєстру судових рішень і встановив, що означене судове рішення набрало законної сили 19 вересня 2023 року (реєстраційний номер рішення: 111189120).

Як встановлено судом, підставою позовної заяви ОСОБА_1 у межах цивільної справи №711/560/18, що розглядалась Придніпровським районним судом м. Черкаси, із вимогами до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , було те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі, однак з 2009 року у вказаному житловому приміщенні не проживає.

Водночас зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 від 23.12.2024, що є предметом розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси цивільної справи №711/10115/24, до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , є те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі, однак більше трьох років, а саме з листопада 2021 року, не користується цим житлом і не виконує обов`язків, передбачених ч.3 ст.156 ЖК України (абз.6 стр.5 позовної заяви, а.с.4).

З огляду на викладене, суд встановив, що підстави позову ОСОБА_1 як позивача, що були предметом розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси у межах цивільної справи №711/560/18, а також ті, що є предметом розгляду цим же судом у межах цивільної справи №711/10115/24, не є тотожними.

У зв`язку із тим, що суд встановив факт відмінності підстав позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в означених вище цивільних справах, тому суд не вбачає правових підстав для дослідження тотожності як предметів таких заяв по суті справи, так і суб`єктного складу їх учасників, оскільки диспозицією п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що підставою для закриття провадження у цивільній справі одночасно мають бути тотожними підстави, предмет та суб`єктний склад у відповідних цивільних справах.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кучер Ю.В. про закриття провадження у справі №711/10115/24 з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, слід відмовити.

Керуючись ст. 255, 258, 259, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кучер Юлії Вікторівни про закриття провадження у справі №711/10115/24 від 29 січня 2025 року (вхідний №3811/25 від 29 січня 2025 року) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 17 червня 2025 року.

Суддя: О. В. Петренко