УХВАЛА

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 639/3248/13-ц

провадження № 61-3095св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув упорядку письмового провадження матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на постанову Харківського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у складі колегії суддів Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 30 березня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк», яке змінило найменування на ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 5328379, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 31 000,00 дол. США під 11,5 % річних з кінцевим терміном повернення до 28 березня 2027 року.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 17 березня 2021 року у нього утворилася заборгованість перед банком у розмірі 41 201,44 дол. США, що еквівалентно 329 323,11 грн, з яких: 27 589,66 дол. США - тіло кредиту; 8 555,10 дол. США - проценти; 4 745,68 дол. США - пеня; 311,00 дол. США - штраф.

Враховуючи викладене, ПАТ «ПУМБ» просило суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Жовтневий районний суд міста Харкова заочним рішенням від 10 липня 2013 рокупозов задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 30 березня 2007 року № 5328379 у розмірі 41 201,44 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 17 березня 2013 року еквівалентно 329 323,11 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що банк довів й обґрунтував свій позов належним чином, тому наявні правові підстави для стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором, яка утворилася внаслідок невиконання ним взятих на себе зобов`язань.

Жовтневий районний суд міста Харкова ухвалою від 20 січня 2014 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ «АНСУ») про заміну сторони у цивільній справі задовольнив.

Замінив позивача у цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником - ТОВ «АНСУ».

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що внаслідок укладання договору про відступлення права вимоги від 16 липня 2013 року № 1034/44 ТОВ «АНСУ» стало правонаступником ПАТ «ПУМБ» у кредитних правовідносинах з ОСОБА_1 , а тому заява про заміну позивача у цивільній справі № 639/3248/13-ц є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Жовтневий районний суд міста Харкова ухвалою від 18 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 10 липня 2013 року у цивільній справі № 639/3248/13-ц залишив без задоволення.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 липня 2013 року.

Харківський апеляційного суду постановою від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив.

Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 липня 2013 року скасував і ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ТОВ «АНСУ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовив.

Стягнув із ТОВ «АНСУ» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 939,90 грн.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що позичальник належним чином не виконав узяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Під час подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 заявив про застосування позовної давності.

З матеріалів справи відомо, що 06 травня 2009 року відповідач отримав вимогу ПАТ «ПУМБ» про дострокове повернення суми кредиту.

Згідно з пунктами 3.5.7, 3.5.8 кредитного договору від 30 березня 2007 року № 5328379 банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов`язаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань позичальника за цим договором. Вимогу банку про дострокове повернення кредиту разом зі сплатою процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний виконати в строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня її отримання.

Таким чином, звернувшись до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту 06 травня 2009 року кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про стягнення кредитної заборгованості розпочався на 31 (тридцять перший) день із дня отримання відповідачем вимоги про дострокове повернення суми кредиту. Проте банк пред`явив позов лише у квітні 2013 року, тобто з пропуском загальної позовної давності у три роки.

Отже, сплив позовної давності, про застосування якої заявив відповідач, є підставою для відмови у позові.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2024 року АТ «ПУМБ»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, а заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 липня 2013 року залишити в силі.

Аргументи інших учасників справи

У квітні 2024 року ТОВ «АНСУ» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу АТ «ПУМБ», у якому просить задовольнити цю скаргу та залишити в силі заочне рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 10 липня 2013 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою.

У квітні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяви, в яких просить закрити касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «ПУМБ», посилаючись на те, що усі процесуальні права та обов`язки первісного позивача перейшли до ТОВ «АНСУ» як нового кредитора у порядку процесуального правонаступництва, а тому банк втратив статус учасника справи і, відповідно, не має права на оскарження у касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 14 березня 2024 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали із Жовтневого районного суду міста Харкова.

04 квітня 2024 року справу № 639/3248/13-ц передано до Верховного Суду.

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Із матеріалів цієї справи відомо, що Жовтневий районний суд міста Харкова ухвалою від 20 січня 2014 року, яка набрала законної сили 20лютого 2014 року, заяву ТОВ «АНСУ» про заміну сторони у цивільній справі задовольнив. Замінив позивача у цивільній справі за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором його правонаступником - ТОВ «АНСУ».

Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що внаслідок укладання договору про відступлення права вимоги від 16 липня 2013 року № 1034/44 ТОВ «АНСУ» стало правонаступником ПАТ «ПУМБ» у кредитних правовідносинах з ОСОБА_1 , а тому заява про заміну позивача у цивільній справі № 639/3248/13-ц є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Визначення процесуальної дієздатності юридичної особи міститься у частині першій статті 47 ЦПК України, згідно з якою це здатність юридичної особи особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Отже, після заміни позивача правонаступником саме правонаступник є суб`єктом права на оскарження судового рішення. Первісний позивач після такої заміни втрачає процесуальну правосуб`єктність у справі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Отже, оскільки до моменту звернення АТ «ПУМБ» із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у цій справі, а саме з 20 лютого 2014 року, усі процесуальні права та обов`язки первісного позивача перейшли до ТОВ «АНСУ» як нового кредитора у порядку процесуального правонаступництва і матеріали справи не свідчать про подання 01 березня 2024 року касаційної скарги АТ «ПУМБ» як особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, Верховний Суд вважає, що на час подання касаційної скарги АТ «ПУМБ» втратило статус учасника справи і свою процесуальну дієздатність у рамках цієї справи, що є підставою для закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «ПУМБ» як такого, що було відкрито помилково.

Схожий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 29 березня 2018 року у справі № 916/4644/15 та в ухвалі від 11 січня 2021 року у справі № 917/1339/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «ПУМБ» у цій справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 396 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на постанову Харківського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко