Справа № 545/3705/24
Провадження № 2/545/199/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Стрюк Л.І.,

за участю секретаря: Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.07.2022 між позичальником ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №100688435, згідно з умовами якого відповідач отримала 5000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідач зі свого боку умови кредитного договору не виконала. Відповідно до умов кредитного договору, 28.02.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення права вимоги №92-МЛ/Т, де суму та розрахунок заборгованості за кредитним договором №100688435 було передано позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан». Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість в загальному розмірі 22 415,24грн, з яких: 4 373грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 17092,24грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950грн прострочена заборгованість за комісією, а також сплачені позивачем судові витрати.

Представник відповідача надав відзив, у якому позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на те, що розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочення, що становить 22 117 грн, є несправедливим, суперечить принципам розумності, добросовісності, оскільки є непропорційно великою сумою компенсації, адже тіло кредиту становить 5000 грн. Розрахунки заборгованості, на які посилається позивач, не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а також не є належними доказами існування боргу. Позивачем не надано доказів перерахунку кредитних коштів на рахунок відповідача.

Представник позивача надав відповідь на відзив, у якому зазначила, що підписання відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення його з правилами надання коштів у позику. Відповідач був у повній мірі проінформований про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися,

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Встановлено, що 30.07.2022 ОСОБА_1 уклала кредитний договір з ТОВ «Мілоан» шляхом подачі заявки на отримання кредиту №100688435 в особистому кабінеті на офіційнму веб-сайті товариства (а.с. 18 зворот-17). Вказана заявка підписана позичальником, шляхом використання одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику до укладання договору було надіслано проект кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), де остання повинна була ознайомитися з умовами та правилами кредитного договору, що розміщенні на офіційному сайті товариства та є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з договором про споживчий кредит №100688435 (індивідуальна частина) від 30.07.2022 сума кредиту становить 5000 грн. Відповідно до п. 1.3. кредит надається строком на 105 днів з 30.07.2022. Пунктом 1.4. цього ж договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 12.11.2022. Проценти за користування кредитом : 2450 грн. в грошовому виразі 1,637,467,00 відсотків річних у процентному значенні у пільговому періоді, загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування становить 15950 грн. в грошовому виразі та 1109.00 відсотків річних за весь строк кредитування. Орієнтовна вартість кредиту для позичальника за весь період користування кредитом складає 7450 грн, за весь строк кредитування 20950 грн (а.с. 9-14).

Факт отримання коштів ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням №48601328 від 30.07.2022, в якому платником вказано ТОВ «Мілоан», отримувачем ОСОБА_2 сума зарахування 5000 грн (зворот а.с. 17).

Згідно з розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «Мілоан» загальний борг ОСОБА_1 за кредитним договором № 100688435 становить 22415,24 з яких борг по тілу кредиту 4373 грн., борг по відсотках 17092,24 грн, борг по пені 0, борг по комісії 950 грн (а.с. 18-19).

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги №92-МЛ/Т від 28.02.2023 ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право вимоги до боржників за кредитними договорами, погашення боржниками заборгованості за якими не відбулося в строк з тих чи інших причин (а.с. 20-24). Факт передачі права вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 за кредитним договором підтверджується витягом з додатку (реєстром боржників) до договору факторингу (а.с. зворот 25).

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за тілом кредиту складає 6554 грн. Тобто, факт отримання коштів та не повернення їх суд вважає встановленим та доведеним враховуючи подані докази стороною позивача на підтвердження даному факту (анкета заява на кредит №103190859, платіжне доручення про зарахування погодженого кредиту на рахунок відповідача). Також вказаний факт підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про зарахування на карту № НОМЕР_1 , яка належить гр. ОСОБА_1 від 30.07.2022 переказ грошових коштів у сумі 5000 грн (а.с. 99). Тому за таких обставин, суд вважає що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується нарахування та стягнення відсотків, суд зазначає таке.

Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з анкети-заяви на кредит № 100688435 від 30.07.2022, ОСОБА_1 , подаючи зазначену заяву, погодилася з наступними умовами кредитування: зумовлена сума 11000 грн, зумовлений строк 15 днів, погоджена сума 5000 грн, погоджений строк 15 днів, комісія за надання 19.00% одноразово, ставка процентів: 2.00% за кожен день користування, про що свідчить накладення електронно-цифрового підпису шляхом верифікаційного дзвінка на номер особистого номера мобільного (фінансового) телефону внесеного споживачем фінансових послуг до анкети-заяви на кредит (а.с. 16-зворот-а.с.17).

Відтак, оскільки строк дії вказаного кредитного договору складає 15 днів, пролонгація договору анкетою-заявою не передбачена, відомості про наявність погоджених з відповідачем додаткових угод про продовження строку дії кредитного договору відсутні, то останнім днем для нарахування відсотків за кредитом за погодженою з ОСОБА_1 процентною ставкою є 14.08.2022 та складає 1500 грн.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за "користування кредитом" (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно "користуватися кредитом", натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за "користування кредитом") за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за "користування кредитом" поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Також звертає увагу на себе той факт, договір про споживчий кредит №100688435 (індивідуальна частина) не підписаний сторонами, а лише містить реквізити сторін, а тому умови та правила визначені цим договором не можуть бути прийняті судом до уваги як такі, що на них погодився споживач фінансових послуг. Паспорт споживчого кредиту №100688435 (додаток №2 до договору про споживчий кредит №100688435 від 30.07.2022 також не містить підпису ОСОБА_1 та не може вважатися таким, що доведений до відома клієнту та позичальнику.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме - стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4373 грн та погоджених анкетою-заявою на кредит №100688435 відсотків в межах строку дії договору в розмірі 1500 грн та комісії у розмірі 950 грн. У задоволенні інших позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Щодо розподілу судових витрат суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи наведене та те, що позовні вимоги задоволені на 30,43 %, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 737,14 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, , IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором №100688435 у розмірі 6823 грн та судові витрати в сумі 737,14 грн, всього 7560,14 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк