ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 681/80/25

Провадження № 22-ц/820/1135/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

ТОВ «Коллект Центр» зазначило, що 28 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») і ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №4982741 (далі кредитний договір №4982741), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 8 000 грн строком на 15 днів. ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит до 13 жовтня 2021 року, сплатити проценти за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом і комісію за надання кредиту одноразово за ставкою 19% від суми кредиту. У разі продовження строку кредитування проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою у розмірі 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. На підставі договору факторингу №13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4982741 Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), яке, у свою чергу, на підставі договору факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило це право позивачу. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №4982741, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 33 515 грн 94 коп., яка складається з 6 859 грн тіла кредиту, 25 136 грн 94 коп. процентів, 1 520 грн комісії.

Також 28 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №102260511 (далі кредитний договір №102260511), відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 8 000 грн на аналогічних умовах. За договором факторингу №17-01/2022-54 від 17 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102260511 ТОВ «Вердикт Капітал», яке, у свою чергу, за договором факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року відступило це право позивачу. ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором №102260511, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 31 251 грн 14 коп., яка складається з 6 859 грн тіла кредиту, 22 872 грн 14 коп. процентів, 1 520 грн комісії.

За таких обставин ТОВ «Коллект Центр» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 64 767 грн 08 коп. заборгованості за кредитними договорами, 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 16 000 грн витрат на правову допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість:

за договором про споживчий кредит №4982741 від 28 вересня 2021 року в розмірі 33 515 грн 94 коп., яка складається з: 6 859 грн тіла кредиту, 25 136 грн 94 коп. процентів за користування кредитом на дату відступлення права вимоги, 1 520 грн комісії;

за договором про споживчий кредит №102260511 від 28 вересня 2021 року в розмірі 31 251 грн 14 коп., яка складається з: 6 859 грн тіла кредиту, 22 872 грн 14 коп. процентів за користування кредитом на дату відступлення права вимоги, 1 520 грн комісії, -

а всього в загальному розмірі 64 767 грн 08 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. і на правову допомогу в розмірі 16 000 грн.

Суд першої інстанції керувався тим, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за укладеними ним із ТОВ «Мілоан» кредитними договорами, а тому з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» як нового кредитора слід стягнути вказану заборгованість. У зв`язку з розглядом справи ТОВ «Коллект Центр» понесло обґрунтовані витрати зі сплати судового збору та на професійну правничу допомогу, які слід покласти на відповідача.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення 42 009 грн 08 коп. процентів за користування кредитними коштами та 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Коллект Центр» нарахувало заборгованість по процентам поза межами строку кредитування, внаслідок чого визначений судом розмір заборгованості є неправильним. Крім того, суд поклав на ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких є неспівмірним і нереальним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Коллект Центр» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не з`ясував у повному обсязі обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не врахував норми статей 530, 631 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), неправильно витлумачив норми статті 1048 ЦК України та не застосував приписи статті 137 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині розміру заборгованості за кредитними договорами підлягає зміні.

Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

28 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір №4982741, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачеві грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8 000 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору №4982741).

Того ж дня ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір №102260511 на аналогічних умовах.

Кредитні договори укладені сторонами дистанційно шляхом пропозиції ОСОБА_1 укласти ці договори (анкета-заява №4982741 та анкета-заява №102260511) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». ОСОБА_1 підписав кредитні договори електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий кредитодавцем на його номер телефону.

Пунктами 1.3, 1.4 кредитних договорів встановлено, що кредит надається строком на 15 днів з 28 вересня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 13 жовтня 2021 року.

Згідно з пунктами 1.5.1, 1.5.2, 1.6 кредитних договорів: комісія за надання кредиту 1 520 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 3 000 грн, які нараховуються за ставкою 2,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитних договорів).

За змістом пункту 2.2.1 кредитних договорів позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору.

Як передбачено пунктом 2.2.2 кредитних договорів, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Із положень пункту 2.3.1.1 кредитних договорів слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.

Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитних договорів позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору.

Того ж дня, тобто 28 вересня 2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» (платіжна карта НОМЕР_1 ) двома платежами по 8 000 грн кредитних коштів.

Натомість, ОСОБА_1 у встановлений кредитними договорами строк не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними та комісію за надання кредиту.

Станом на 2 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість за кредитним договором №4982741 у розмірі 19 112 грн 04 коп., із яких 6 859 грн тіло кредиту, 10 733 грн 04 коп. проценти, 1 520 грн комісія.

Станом на 2 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість за кредитним договором №102260511 у розмірі 18 219 грн 04 коп., із яких 6 859 грн тіло кредиту, 9 840 грн 04 коп. проценти, 1 520 грн комісія.

13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №13-01/2022-79, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал» своє право грошової вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №4982741.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 щодо заборгованості станом на 2 січня 2022 року у розмірі 19 112 грн 04 коп.

До цієї заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» донарахувало ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами за період з 13 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 14 403 грн 90 коп.

17 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №17-01/2022-54, за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило ТОВ «Вердикт Капітал» своє право грошової вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №102260511.

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до ОСОБА_1 щодо заборгованості станом на 2 січня 2022 року у розмірі 18 219 грн 04 коп.

До цієї заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» донарахувало ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами за період з 13 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року у розмірі 13 032 грн 10 коп.

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату своє право грошової вимоги до боржників за рядом кредитних договорів, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №4982741 та кредитним договором №102260511.

ТОВ «Коллект Центр» обрахувало ОСОБА_1 заборгованість, яка зазначена в реєстрі боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року: за кредитним договором №4982741 у розмірі 33 515 грн 94 коп. (складається з 6 859 грн тіла кредиту, 25 136 грн 94 коп. процентів, 1 520 грн комісії); за кредитним договором №102260511 у розмірі 31 251 грн 14 коп. (складається з 6 859 грн тіла кредиту, 22 872 грн 14 коп. процентів, 1 520 грн комісії).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В силу статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу.

Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі два кредитні договори, в яких досягли згоди з усіх істотних умов, а саме щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (по 8 000 грн) на картковий рахунок ОСОБА_1 , який не повернув кредит, не сплатив проценти та комісію в установлені кредитними договорами строк і розмірі.

На підставі договорів факторингу ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «Вердикт Капітал», яке, у свою чергу, відступило це право позивачу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого з нього на користь ТОВ «Коллект Центр» як нового кредитора слід стягнути заборгованість.

Водночас суд неправильно визначив строк кредитування за кредитними договорами та розмір стягуваних процентів за цими договорами.

За кредитним договором №4982741 ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит 28 вересня 2021 року. З 29 вересня до 13 жовтня 2021 року тривав пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало ОСОБА_1 проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (8 000 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 200 грн на день.

8 та 14 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину процентів, а 14 жовтня 2021 року сплатив частину тіла кредиту (400 грн).

Оскільки до 13 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не повернув кредит і продовжив користуватися кредитними коштами, то відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору на 14 жовтня 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. У цей день ОСОБА_1 були нараховані проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту у розмірі 400 грн.

Після сплати 14 жовтня 2021 року ОСОБА_1 комісії за управління та обслуговування кредитом і певної частини заборгованості по кредиту в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 15 жовтня 2021 року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (7 600 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 190 грн на день.

21 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину тіла кредиту (380 грн), а також комісію за управління та обслуговування кредитом і певну частину процентів, у зв`язку з чим в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (7 220 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 180 грн 50 коп. на день.

Оскільки до 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не повернув кредит і продовжив користуватися кредитними коштами, то відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору на 29 жовтня 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. У цей день ОСОБА_1 були нараховані проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту у розмірі 361 грн.

29 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину тіла кредиту (361 грн), а також комісію за управління та обслуговування кредитом і певну частину процентів, у зв`язку з чим в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 30 жовтня 2021року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (6 859 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 171 грн 48 коп. на день.

До 5 листопада 2021 року ОСОБА_1 не повернув кредит і продовжив користуватися кредитними коштами, а тому відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору з 6 листопада 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. Указаний строк кредитування, враховуючи кредитування ОСОБА_1 на стандартних (базових) умовах 14 і 29 жовтня 2021 року, закінчився 2 січня 2022 року після спливу 60 календарних днів. При цьому за період з 6 до 16 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» нарахувало ОСОБА_1 проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту (6859 грн) за кожен день користування кредитом у розмірі 342 грн 95 коп. на день, а за період з 17 листопада 2021 року до 2 січня 2022 року нараховувало відповідачу проценти за пільговою ставкою у розмірі 1% від фактичного залишку кредиту (6859 грн) за кожен день користування кредитом у розмірі 68 грн 59 коп. на день (пункт 4.19 Правил).

За кредитним договором №102260511 ТОВ «Мілоан» надало ОСОБА_1 кредит 28 вересня 2021 року. З 29 вересня до 13 жовтня 2021 року тривав пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало ОСОБА_1 проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (8 000 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 200 грн на день. 8 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплатив частину процентів.

13 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину тіла кредиту (400 грн), а також комісію за управління та обслуговування кредитом і певну частину процентів, у зв`язку з чим в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 14 жовтня 2021 року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (7 600 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 190 грн на день.

20 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину тіла кредиту (380 грн), а також комісію за управління та обслуговування кредитом і певну частину процентів, у зв`язку з чим в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 21 жовтня 2021 року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (7 220 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 180 грн 50 коп. на день.

Оскільки до 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 не повернув кредит і продовжив користуватися кредитними коштами, то відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору на 28 і 29 жовтня 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. За ці дні ОСОБА_1 були нараховані проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту у розмірі 361 грн.

29 жовтня 2021 року відповідач сплатив частину тіла кредиту (361 грн), а також комісію за управління та обслуговування кредитом і певну частку процентів, у зв`язку з чим в силу пункту 2.3.1.1 кредитного договору з 30 жовтня 2021року ОСОБА_1 продовжив пільговий строк кредитування, під час якого ТОВ «Мілоан» нараховувало йому проценти за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту (6 859 грн) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 171 грн 48 коп. на день.

До 5 листопада 2021 року ОСОБА_1 не повернув кредит і продовжив користуватися кредитними коштами, а тому відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору з 6 листопада 2021 року строк кредитування був продовжений (пролонгований) на стандартних (базових) умовах. Указаний строк кредитування, враховуючи кредитування ОСОБА_1 на стандартних (базових) умовах 28 і 29 жовтня 2021 року, закінчився 2 січня 2022 року після спливу 60 календарних днів. При цьому за період з 6 до 16 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» нарахувало ОСОБА_1 проценти за стандартною (базовою) процентною ставкою у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту (6859 грн) за кожен день користування кредитом у розмірі 342 грн 95 коп. на день, а за період з 17 листопада 2021 року до 2 січня 2022 року нараховувало відповідачу проценти за пільговою ставкою у розмірі 1% від фактичного залишку кредиту (6859 грн) за кожен день користування кредитом у розмірі 68 грн 59 коп. на день (пункт 4.19 Правил). 7 листопада 2021 року ОСОБА_1 сплатив частину процентів.

Відтак строк кредитування за кредитним договором №4982741 і кредитним договором №102260511 тривав з 28 вересня 2021 року до 2 січня 2022 року, внаслідок чого ТОВ «Мілоан» правомірно нарахувало ОСОБА_1 заборгованість: за кредитним договором №4982741 у розмірі 19 112 грн 04 коп., із яких 6 859 грн тіло кредиту, 10 733 грн 04 коп. проценти, 1 520 грн комісія; за кредитним договором №102260511 у розмірі 18 219 грн 04 коп., із яких 6 859 грн тіло кредиту, 9 840 грн 04 коп. проценти, 1 520 грн комісія.

Всього заборгованість за кредитними договорами склала 37 331 грн 08 коп., із яких 13 718 грн тіло кредиту, 20 573 грн 08 коп. проценти, 3 040 грн комісія.

Саме таку суму заборгованості слід стягнути з ОСОБА_1 на користь нового кредитора ТОВ «Коллект Центр».

Суд першої інстанції помилково стягнув з ОСОБА_1 27 436 грн процентів які нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» після закінчення строку кредитування. Вимога про стягнення цих процентів не існувала на момент переходу прав кредитора до ТОВ «Коллект Центр», а тому вказана сума не може бути присуджена позивачу.

3. Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував правильно норми чинного законодавства, а тому ухвалене ним рішення в частині розміру заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 331 грн 08 коп.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір» (далі Закон №3674-VІ) визначено, що судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За змістом частини першої статті 3 Закону №3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, і за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

В силу підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено частиною третьою статті 4 Закону №3674-VI, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

За подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI).

Згідно з частинами першою, другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що судовий збір і витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Законом №3674-VI визначені ставки судового збору, зокрема за подання юридичною особою позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Якщо процесуальний документ подається в електронній формі, то застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. За подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків указаної ставки.

До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Процесуальний закон виключає ініціативу суду щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, якщо ці витрати не відповідають критерію співмірності.

Саме таку правову позицію висловили Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц) та Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 3 червня 2020 року (справа №211/1674/19).

Позов ТОВ «Коллект Центр» майнового характеру заявлено з ціною 64 767 грн 08 коп. та задоволено з урахуванням висновків апеляційного суду на суму 37 331 грн 08 коп., тобто на 57,64% (37331,08?100:64767,08).

Тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід присудити судовий збір за подання позову в електронній формі у розмірі 1 396 грн 27 коп. (2422,40?57,64%).

Водночас у зв`язку з розглядом справи ТОВ «Коллект Центр» понесло витрати на професійну правничу допомогу.

На підставі договору про надання правової допомоги від 1 липня 2024 року №01-07/2024 (а.с. 61-62) Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» (далі Адвокатське об`єднання) надавало ТОВ «Коллект Центр» професійну правничу допомогу в суді першої інстанції. За умовами цього договору вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (пункт 4.1). Факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги (форма акту про надання юридичної допомоги визначена додатком 2 до договору), який готується Адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому буда надана юридична допомога (пункт 4.3). Сума, визначена в акті про надання юридичної допомоги, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає (пункт 4.5).

Із заявки на надання юридичної допомоги №225 від 2 грудня 2024 року (а.с. 64) та акту про надання юридичної допомоги №3 від 27 грудня 2024 року (а.с. 65) слідує, що Адвокатське об`єднання надало ТОВ «Коллект Центр» юридичні послуги у виді усної консультації з вивченням документів та складання позовної заяви для подачі до суду на суму 16 000 грн.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 заявив клопотання про зменшення розміру указаних судових витрат у зв`язку з невідповідністю їх критеріям співмірності та реальності.

Суд першої інстанції визнав такі доводи ОСОБА_1 необґрунтованими та присудив з нього на користь позивача 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. При цьому суд керувався тим, що визначений Адвокатським об`єднанням і ТОВ «Коллект Центр» розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Розмір указаних витрат ТОВ «Коллект Центр» на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також витраченим адвокатом часом на надання послуг. У зв`язку з цим обґрунтованим розміром витрат ТОВ «Коллект Центр» на правничу допомогу в суді першої інстанції є 10 000 грн.

Водночас оскільки за наслідками перегляду справи в суді апеляційної інстанції позов ТОВ «Коллект Центр» задоволено частково, то з ОСОБА_1 на користь позивача слід присудити витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 764 грн (10000?57,64%).

Всього ОСОБА_1 повинен відшкодувати позивачу судові витрати за наслідком розгляду справи в суді першої інстанції в сумі 7 160 грн 27 коп. (1396,27+5764,00).

ОСОБА_1 оскаржив рішення суду через підсистему «Електронний суд» в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 42 009 грн 08 коп., тобто в частині 64,86% задоволених вимог (42009,08?100:64767,08). У зв`язку з цим за подання апеляційної скарги він мав сплатити судовий збір у розмірі 1 885 грн 40 коп. (2422,40?150%?64,86%?0,8).

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у неповному розмірі 1 816 грн 80 коп., а тому решта суми у розмірі 68 грн 60 коп. (1885,40-1816,80) слід стягнути з нього в дохід держави.

Апеляційна скарга в частині вимоги про стягнення процентів задоволена на 27 436 грн, тобто на 65,31% (27436,00?100:42009,08), а тому з ТОВ «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 слід присудити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 231 грн 35 коп. (1885,40?65,31%).

Враховуючи вимоги частини десятої статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити ТОВ «Коллект Центр» від сплати ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» судові витрати в суді першої інстанції у розмірі 5 928 грн 92 коп. (7160,27-1231,35).

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2025 року в частині розміру заборгованості за кредитним договором і судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44276926) 37 331 гривню 08 копійок заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (місцезнаходження 01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44276926) 5 928 гривень 92 копійки судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави (отримувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/ Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, р/р UA0022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) 68 гривень 60 копійок судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Горщар А.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 27