Справа № 536/688/25
Провадження № 2/536/714/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Клименко С.М.

за участі секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

позивача прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Косик Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року заступник керівника Кременчуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, де просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Національної служби здоров`я України витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 14 576 грн та на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в сумі 25 299 грн 68 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідачка ОСОБА_1 згідно ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.09.2024 звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в зв`язку з примиренням з малолітнім потерпілим ОСОБА_2 , який знаходився на стаціонарному лікуванні в КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» у період з 25.09.2023 по 16.10.2023 і на його лікування були витрачені кошти в сумі 39 875 грн 68 коп.

Прокурор вказує, що необхідність звернутися до суду у нього виникла в зв`язку з несплатою витрачених закладом охорони здоров`я коштів на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Вважає, що Національна служба здоров`я України, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області не використовують надані їм повноваження щодо стягнення витрат у судовому порядку, а тому є підтрави для звернення прокурора до суду з таким позовом.

Керуючись положеннями ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Національну службу здоров`я України та Кременчуцьку міську раду Кременчуцького району Полтавської області повідомлено листом про звернення прокурора до суду з цим позовом та підстави для представництва ними не оскаржувались.

В судовому засіданні позивач прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Костик Т.В. позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Національна служба здоров`я України, Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, судова повістка направлена за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повістки у день проставлення у поштовому повідомленні такої відмітки, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, причини неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Сторони та інші учасники справи подають документи у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.1,2 ст.83 ЦПК України).

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина 6 статті 82 ЦПК України).

Установлено, що ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11.09.2024 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, яка набрала законної сили 19.09.2024 та в якій вказується, що 25.09.2023 приблизно о 17 год. 10 хв., в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю карману для розвороту проспекту Свободи в напрямку до вул. Квітки Цісик, керуючи технічно справним автомобілем марки «Chery Tiggo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась водій ОСОБА_1 . В цей же час, по узбіччю проспекту Свободи в напрямку нерегульованого пішохідного переходу, розташованого по вул.Квітки Цісик, визначеного дорожніми знаками 5.38.1-5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1., наближався малолітній пішохід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час руху у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, водій ОСОБА_1 діючи з необережності, порушуючи вимоги п. 18.1 «Правил дорожнього руху України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001, де відповідно вказано: п. 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», не надала дорогу малолітньому пішоходу, який перетинав проїзну частину вул.Квітки Цісик, рухаючись по нерегульованому пішохідному переходу, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Chery Tiggo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та допустила наїзд передньою частиною автомобіля на малолітнього пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми яка викликала струс головного мозку, закритого перелому кісток миски справа (сідничної кістки) без зміщення, закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки яка викликала ятрогенну невропатію ліктьового нерва зліва, множинних забоїв та саден обличчя, тулуба, нижній і верхніх кінцівок, які відносяться за ступенем тяжкості до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Отже, внаслідок винних дій відповідачки ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 отримав вказані тілесні ушкодження та згідно довідки Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» від 02.10.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні з 25.09.2023 по 16.10.2023 та на його лікуванні лікарня витратила кошти в сумі 39 875 грн 68 коп, з яких з Державного бюджету в сумі 14 576 грн та з Місцевого бюджету у сумі 25 299 грн 68 коп.

Згідно положень ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

За змістом Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року N 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами.

Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного державного бюджету (Республіки Крим, місцевого чи регіонального самоврядування), або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року N 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» звернуто увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

За загальним правилом для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною поведінкою можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди.

Так, матеріалами цієї справи містять фактичні дані, які підтверджують той факт, що внаслідок неправомірного, винного діяння відповідачки ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та у зв`язку із цим перебував на лікуванні в Комунальному некомерційному медичного підприємстві «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька». Строк лікування становив двадцять один день, а саме: з 25 вересня 2023 року по 16 жовтня 2023 року. Загальна вартість лікування за цей період становить 39 875 грн 68 коп. Дії відповідачки та перебування потерпілого на лікуванні в медичному закладі є в безпосередньому причинному зв`язку, а відповідно в сукупності всі елементи складу, що дає підстави для відшкодування шкоди.

Отже, позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд його задовольняє.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028 грн.

Керуючись ст.13, 81,141, 259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Національної служби здоров`я України (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 19, ) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 14 576 (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн, які перерахувати в дохід державного бюджету на номер рахунку: UA0026011, , отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (м. Кременчук, площа Перемоги, 2, ) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 25 299 (двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн 68 коп, які перерахувати в дохід місцевого бюджету на номер рахунку: UA0016706, , отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Кременчук/24060300,банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на рахунок держави судовий збір в сумі 3 028 ( три тисячі двадцять вісім) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко