Справа № 712/3971/25
Провадження № 2/712/2362/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Руденко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації речового права та знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. У березні 2025 року Черкаська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернулася до суду з указаним позовом, просить усунути перешкоди державі в особі територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, шляхом скасування державної реєстрації за відповідачем речового права на самочинно збудоване нерухоме майно торгівельний павільйон загальною площею 40,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 40445351) та шляхом зобов`язання відповідача знести вказане самочинно збудоване нерухоме майно.

1.2. Позов обґрунтовано тим, що Черкаська міська рада є власником земель міста Черкаси на праві комунальної власності на підставі Закону України № 5245-17 від 06 вересня 2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності».

1.3. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 лютого 2021 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на торгівельний павільйон загальною площею 40,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номер відомостей про речове право - 40445351).

1.4. Підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості зазначено технічний паспорт № 20-34 від 05 лютого 2021 року, виданий ТОВ «Гет Текнолоджі», паспорт прив`язки тимчасової споруди № НОМЕР_1 від 22 вересня 2020 року та договір щодо пайової участі № 1206 від 22 вересня 2020 року.

1.5. Разом з тим, у реєстраційній справі відсутні документи, які підтверджують законність набуття права власності за ОСОБА_1 .

1.6. За результатами опрацювання загальнодоступних даних Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (https://e-construction.gov.ua) встановлено, що відсутня інформація про наявність дозвільних документів на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

1.7. Таким чином, підставою для виникнення права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості та внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно став технічний паспорт, паспорт прив`язки тимчасової споруди, договір пайової участі.

1.8. Проте, не зважаючи а відсутність необхідних документів, державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша Черкаської області Андрущенко Іриною Сергіївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08 лютого 2021 року № 56502549 про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

1.9. Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованого права приватної власності за ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості та фізичне зайняття ним земельної ділянки комунальної власності створює Черкаській міській раді перешкоди у його повноцінному використанні та розпорядженні, а отже суперечить інтересам суспільства в цілому.

1.10. Документи, подані для державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомості та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про право власності не можуть слугувати правовою підставою для набуття права власності на об`єкт нерухомого майна та підтверджувати відповідність заявлених прав поданим документам, а також лержавної реєстрації такого права, а тому вбачається незаконне розміщення нежитлової будівлі та незаконність реєстрації права приватної власності.

1.11. Державним реєстратором не були виконані вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, про що свідчить прийняте ним рішення про державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення.

1.12. Таким чином, державним реєстратором при внесенні запису до Державного реєстру речових прав та прийнятті рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно порушено вимоги пунктів 2, 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункт 10-1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

1.13. Прокурор просить врахувати, що присвоєння адреси об`єктам у місті Черкаси відноситься до повноважень міської ради відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», але Черкаською міською радою рішення про передачу земельної ділянки в оренду ні до реєстрації права власності ні після не приймалося, питання надання дозволу на розробку та затвердження документації із землеустрою на земельну ділянку не вирішувалося, вказана земельна ділянка не виділялась та не надавалась у користування, а тому згідно з інформацією Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06 вересня 2024 року № 12751/20480-01-11 наказ про присвоєння адреси об`єкту нерухомості не приймався.

1.14. ОСОБА_1 при реєстрації права власності на об`єкт нерухомості було подано документи, на підставі яких право приватної власності не підлягало реєстрації тому це треба розцінювати як відсутність належних документів. Отже, у нього не виникло право власності на нерухоме майно.

1.15. Черкаська міська рада є власником земельної ділянки на якій розташований вказаний об`єкт нерухомості, що призвело до зміни обсягу правомочностей Черкаської міської ради, зокрема щодо розпорядження належною їй земельною ділянкою під нерухомим майном.

1.16. З огляду на наведене, спірна будівля є самочинним будівництвом, оскільки рішення про надання земельної ділянки для її розміщення Черкаською міською радою не приймалося; будь-яких дозвільних документів на її будівництво компетентні органи не видавали; відсутні будь-які документи на підтвердження надання Черкаською міською радою дозволу щодо використання спірної земельної ділянки; будь-які угоди щодо такого використання не укладалися.

1.17. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю шляхом знесення самочинного будівництва.

1.18. 13 травня 2025 року представником відповідача адвокатом Миненко О.В. подано відзив, який обгрунтовано наступним: 24 липня 2020 року між ОСОБА_2 (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (покупець) з другої сторони, укладено договір купівлі-продажу торгового павільйону, зареєстрований в реєстрі № 920 (надалі договір), який посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу О.В. Яценко. Відповідно до п.1. зазначеного договору продавець передав у власність, а покупець купив та прийняв торгівельний павільйон, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 3 договору продаж вчинений за 357 000 грн., які продавець отримав повністю до підписання цього договору. Згідно з п. 7 договору право власності на вказаний торгівельний павільйон виникає з моменту підписання цього договору. Право власності зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, копії якого містяться в матеріалах справи. Позовна заява щодо знесення стосується самочинно збудованого нерухомого майна, але реєстрація права власності такого майна здійснена за рішенням державного реєстратора, тому вимоги позивача є протиправними.

1.19. Відповідач також просить взяти до уваги, що 22 вересня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 (замовник) з однієї сторони та Черкаською міською радою (виконавець) з другої сторони укладено договір дарування щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 1206, відповідно до якого замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою: по вул. Остафія Дашкевича, біля будинку № 64, на території якого розташовано торгівельний павільйон, власником якого є замовник, а виконавець зобов`язується забезпечити належне утримання прилеглої до зазначеної споруди території. Відповідно до умов зазначеного договору замовник сплачує пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою за період фактичного користування об`єктом благоустрою у встановленому договором розмірі. Вказане підтверджує, що між ОСОБА_1 та Черкаською міською радою ще з 2020 року склались договірні відносини.

1.20. Відповідач зазначає, що Черкаській міській раді було відомо, що на спірній ділянці розташований об`єкт: торгівельний павільйон, а отже було відомо про цільове використання зазначеної ділянки і міська рада ніколи не заявила про протиправне користування та розпорядження нею. Водночас Черкаська міська рада регулярно отримувала кошти за вищевказаним договором, при цьому не заявляла про будь-які порушення стосовно неї, а тому ОСОБА_1 правомірно розраховував на добросовісність та розумність у відносинах з Черкаською міською радою та не мав підстав сумніватися у правовому стані своєї земельної ділянки.

1.21. У відзиві також вказано, що припис про усунення порушень ОСОБА_1 не видавався, ніяких звернень зі сторони Черкаської міської ради стосовно усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою до нього не надходило.

1.22. Відповідач просить врахувати, що Черкаській міській раді стало відомо про порушення її прав 22 вересня 2020 року, тому позовна давність за вимогою про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав сплинула до звернення прокурора даним з позовом. До того ж прокурор не довів того факту, що він не міг дізнатися про порушення права власності Черкаської міської ради на спірну земельну ділянку в межах позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України.

1.23. Відповідач зазначає, що спір у справі виник в межах спору про право користування земельною ділянкою, у якому територіальна громада міста Черкаси (цивільні права та обов`язки якої здійснює Черкаська міська рада) є учасником зобов`язальних відносин та стороною спору. Відтак, наявність зобов`язальних відносин унеможливлює пред`явлення негаторного позову.

1.24. Крім того, відзив обгрунтовано й тим, що обраний прокурором спосіб захисту прав є неефективним та не може призвести до належного поновлення прав держави в особі позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 02 квітня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 14 травня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката Миненко О.В. про призначення судової будівельно-технічної експертизи у даній цивільній справі.

2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 14 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу до судового розгляду по суті.

2.4. У судових засіданнях прокурор Дячкова Л.В. та представник Черкаської міської ради Слинько М.Г. позов підтримали та просили позов задовольнити.

2.5. У судове засідання 11 червня 2025 року представник відповідача адвокат Миненко О.В. не з`явилася, надала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки не може бути присутньою в судовому засіданні в зв`язку з особистими обставинами. Водночас судом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви та визнано неявку представника відповідача в судове засідання такою, що відбулася без поважних причин.

3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини

3.1. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

3.2. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3.3. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

3.4. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст.16 ЦК України.

3.5. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

3.6. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

3.7. Згідно зі статтею 13 Конституції України, статтею 1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (стаття 14 Конституції України).

3.8. Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Незаконне та безоплатне використання землі ослаблює економічні основи органів місцевого самоврядування, що потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

3.9. Згідно з частинами 1, 2 статті 331 Цивільного кодексу України особа може набути право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) нею. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

3.10. Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад, надання їх у власність або користування належить до виключної компетенції міської ради.

3.11. Згідно з частинами 1, 2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

3.12. Згідно з частиною 1 статті 120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

3.13. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина 4 статті 373 Цивільного Кодексу України).

3.14. Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

3.15. Право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

3.16.. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частина 5 стаття 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

3.17. Частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

3.18. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

3.19. Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. При цьому, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

3.20. Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

3.21. Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 (далі - Порядок).

3.22. Відповідно до пункту 41 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

3.23. Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

3.24. Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії.

3.25. Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011. Відповідно до пункту 3 зазначеної постанови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

3.26. Згідно із пунктом 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

3.27. Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

3.28. Згідно з пунктом 10-1 Порядку, державним реєстратором, під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, утворений у результаті нового будівництва чи реконструкції, на об`єкт незавершеного будівництва автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів) про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, або у разі проведення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва - про документ, що відповідно до вимог законодавства дає право на проведення будівельних робіт.

4. Фактичні обставини, встановлені судом

4.1. Судом установлено, що відповідно до генерального плану міста Черкас, затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 13 травня 2021 року № 5-318, Черкаська міська рада є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 47-48).

4.2. Згідно з договором купівлі-продажу торгового павільйону від 24 липня 2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 920, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 придбав у власність торгівельний павільйон, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Площа вказаного торгівельного павільйону складає 29,75 кв.м.

4.3. Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що вказаний торгівельний павільйон належить продавцеві на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди, виданого Управлінням планування та архітектури Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради 17 квітня 2018 року. (а.с. 112).

4.4. 22 вересня 2020 року Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради видано паспорт прив`язки тимчасової споруди на торговельний павільйон загальною площею 29,75 кв.м. по АДРЕСА_2 . У вказаному паспорті прив`язки зазначено, що він дійсний до 17 квітня 2023 року (а.с. 56-57).

4.5. Згідно з листом виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06 вересня 2024 року заяв про продовження паспортів прив`язки до управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради не надходило. За інформацією управління земельних ресурсів, землеустрою та інспектування рішення щодо надання ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 в користування відсутнє (а.с. 32).

4.6. 22 вересня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та Черкаською міською радою, в особі голови Бондаренка А.В.(виконавець), укладено договір № 1206 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою (а.с. 58-61).

4.7. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою: по вул. Остафія Дашковича, біля будинку № 64, площею 68,25 кв.м. на території якого розташовано торговельний павільйон, площею 29,75 кв.м., власником якого є замовник, а виконавець зобов`язується забезпечити належне утримання прилеглої до зазначеної споруд території.

4.8. 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просив зареєструвати право приватної власності на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 50-51).

4.9. 05 лютого 2021 року ТОВ «Гет Технолоджі» на замовлення ОСОБА_1 виготовило технічний паспорт на нежитлову будівлю торгівельний павільйон на АДРЕСА_1 , до якого додано схематичний план земельної ділянки із зазначенням площі земельної ділянки під будівлею 45 кв.м., а також власне план нежитлової будівлі за вказаною адресою площею 40,2 кв.м. та експлікацію приміщень до плану (а.с. 52-55)

4.10. 08 лютого 2021 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша Черкаської області Андрущенко Іриною Сергіївною прийнято рішення № 56502549 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким державний реєстратор вирішив провести державну реєстрацію за ОСОБА_1 права приватної власності на нежитлове приміщення-торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 , з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (а.с. 63).

4.11. Того ж дня державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша Черкаської області Андрущенко Іриною Сергіївною сформовано витяг № 243424850 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підстава заява ОСОБА_1 , технічний паспорт серія та № НОМЕР_2 , виданий 05 лютого 2021 року ТОВ «Гет Технолоджі», паспорт прив`язки тимчасової споруди, договір щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою (а.с. 64).

4.12. Відповідно до листа Департаменту архітектури та містобудування від 22 жовтня 2024 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 в користування ОСОБА_1 не передавалась (а.с. 47).

5. Оцінка Суду

5.1. Стверджуючи про самочинний характер будівництва спірного об`єкта нерухомості на земельній ділянці комунальної форми власності, яка під такі цілі не відводилася, прокурор в інтересах міської ради звернувся з позовом у цій справі до суду з вимогами про скасування незаконно проведеної державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за відповідачем та зобов`язання останнього усунути порушення права власності територіальної громади міста на земельну ділянку шляхом знесення самочинного будівництва.

5.2. Оскільки ОСОБА_1 до 08 лютого 2021 року був власником тимчасової споруди -торгівельного павільйону, площею 29,75 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , а Черкаська міська рада не надавала земельну ділянку по АДРЕСА_1 у користування чи власність ОСОБА_1 , як не видавала містобудівні умови і обмеження на розміщення нежитлової будівлі загальною площею 40,2 кв.м. за цією адресою, і не присвоювала поштової адреси, то державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг у місті Золотоноша Черкаської області Андрущенко Ірина Сергіївна здійснила державну реєстрацію за ним права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення-торгівельний павільйон по АДРЕСА_1 , площею 40,2 кв.м., з грубим порушенням вимог пунктів 2, 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 10-1, 41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, державний реєстратор не отримував від ОСОБА_1 документів щодо відведення земельної ділянки під наявний об`єкт нерухомого майна та технічної документації, погодженої у встановленому порядку, щодо розробленого проекту землеустрою.

5.3. За таких обставин позов у частині вимог про усунення перешкод державі в особі територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, шляхом скасування державної реєстрації речового права на самочинно збудоване нерухоме майно підлягає задоволенню.

5.4. Враховуючи безпідставність, а відтак і незаконність державної реєстрації права власності відповідача на спірний павільйон, суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно у даному випадку є неналежним та неефективним способом захисту порушеного права, оскільки наявність відповідного запису у державному реєстрі безсумнівно порушує права власника земельної ділянки, де знаходиться нерухоме майно, яким фактично користується відповідач, так як він залишатиметься титульним володільцем відповідного майна, чим обтяжуватиме права щодо земельної ділянки, на якій таке майно знаходиться.

5.5. Розміщений ОСОБА_1 на вказаній земельній ділянці торгівельний павільйон, площею 29,75 кв.м., є тимчасовою спорудою, паспорт прив`язки на який є недійсним із 18 квітня 2023 року, та не є самостійним об`єктом нерухомого майна.

5.6. Відповідно до частин 1- 4 статті 376 Цивільного Кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

5.7. Вказаною нормою імперативно визначено, що: самочинним будівництвом вважаються житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони, зокрема, збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети; особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

5.8. При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, формулювання положень статті 376 Цивільного Кодексу України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.

5.9. Тобто реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті. Не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці.

5.10. Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 Цивільного Кодексу України (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за особою, яка його побудувала, або за власником земельної ділянки), є такою, що не відповідає вимогам цієї статті.

5.11. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені статтею 376 Цивільного Кодексу України, як у випадку самочинного будівництва, здійсненого власником земельної ділянки, так і у випадку самочинного будівництва, здійсненого іншою особою на чужій земельній ділянці, виключається (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22).

5.12. За встановлених судом обставин, розміщений ОСОБА_1 об`єкт площею 40,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , є об`єктом самочинного будівництва.

5.13. Черкаська міська рада є власником земельної ділянки, на якій розташований вказаний об`єкт. При цьому відбулася зміна обсягу правомочностей Черкаської міської ради, зокрема, щодо можливостей розпорядження належною їй земельною ділянкою під нерухомим майном.

5.14. Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 910/14524/19 виснував, що особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт.

5.15. Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

5.16. Належними вимогами, які може заявити особа власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 916/1174/22).

5.17. Таким чином, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні своєю власністю, зокрема земельною ділянкою, шляхом відновлення її до попереднього стану, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24 лютого 2020 року у справі № 458/1046/15, висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 07 квітня 2020 рокуу справі № 916/2791/13, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц.

5.18. Суд погоджується з доводами прокурора про те, що звернення прокурора з цим позовом пов`язане зі здійсненням контролю за використанням земель комунальної власності та відновлення майнового інтересу територіальної громади, а отже, й держави у питанні отримання максимального ефекту від використання земельної ділянки комунальної власності, зайнятої самовільно збудованим об`єктом, державної реєстрації права власності на нього за відповідачем, яка сама по собі, за відсутності визначених законом підстав, не свідчить про виникнення права власності на об`єкт нерухомого майна.

5.19. За таких обставин відповідач має усунути перешкоди власнику у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно збудованого обєкта площею 40,2 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

5.20. Рішення суду про зобов`язання відповідача знести самочинно збудований об`єкт є втручанням у його право мирного володіння своїм майном, але таке втручання засноване на законі (ст. ст. 376, 394 ЦК України, ст. 152 ЗК України).

5.21. Крім того, таке втручання держави переслідує легітимну мету у виді контролю за користуванням земельною ділянкою, що належить суспільству в особі територіальної громади міста Черкаси, оскільки недотримання встановлених законодавством вимог до розміщення споруд погіршує умови для життєдіяльності територіальної громади, може загрожувати протипожежній, санітарній та екологічній безпеці тощо, безпеці учасників дорожнього руху та відвідувачів таких споруд, негативно впливає на безпечні для життя і здоров`я умови перебування на території відповідного населеного пункту, створює ризики настання аварій, інших надзвичайних ситуацій. Відтак, дотримання встановленого законом порядку провадження підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці становить публічний (суспільний) інтерес її громади.

5.22. Щодо пропорційності втручання, то недобросовісність відповідача виключає наявність критерію непропорційності втручання у право на володіння майном, відсутності справедливого балансу між інтересами суспільства й приватними інтересами відповідача у фактичному володінні спірною земельною ділянкою. Отже приватні інтереси відповідача у володінні самовільно збудованим майном торгівельним павільйоном, що по АДРЕСА_1 , не перевершують загальні інтереси територіальної громади міста Черкаси у контролі за комунальним майном. Відповідач не понесе надмірний тягар у зв`язку зі знесенням споруди, загальною площею 40,2 кв.м.

5.23. Суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що Черкаська міська рада з 22 вересня 2020 року знала про використання земельної ділянки відповідачем, однак заперечень стосовно цього тривалий час не мала, чим застосувала принцип мовчазної згоди згідно вимог ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», адже у даному випадку має місце інша сфера правового регулювання, а саме щодо наявності правових підстав для отримання у користуванні земельної ділянки, яка забезпечується нормами ЦК та ЗК України, а не щодо здійснення господарської діяльності після отриманих погоджень, як помилково вказує представник відповідача.

5.24. Посилання представника відповідача на відсутність приписів уповноважених органів щодо наявності порушень в діях відповідача з приводу використання земельної ділянки комунальної власності зазначених висновків не спростовують, адже не доводять, що саме відповідач у встановленому порядку набув у власність спірне нерухоме майно.

5.25. Щодо доводів представника відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, то суд робить наступні висновки

5.26. Відповідно до статті 256 Цивільного Кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

5.27. Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Натомість, негаторний позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення. Такий підхід у судовій практиці є усталеним (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц пункти 52, 96, від 20.06.2023 у справі № 554/10517/16-ц пункт 7.34, пункти 241 243 постанови від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21).

5.28. Негаторний позов подається у випадках, коли власник або титульний володілець (в тому числі орендар) має своє майно у володінні, але дії інших осіб перешкоджають йому вільно його використовувати або розпоряджатися ним. Характерною ознакою негаторного позову є його спрямованість на захист права від порушень, не пов`язаних з позбавленням володіння майном, а саме у разі протиправного вчинення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження та користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову.

5.29. Оскільки у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади необхідно розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов (пункт 230 постанови Великої Палати від 12 вересня 2023 року у справі № 910/8413/21).

5.30. За таких обставин прокурором не пропущено строку позовної давності, оскільки подано саме негаторний позов.

6. Розподіл судових витрат між сторонами

6.1. Враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у виді судового збору в розмірі 4 844 грн 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268 ЦПК України суд,-

у х в а л и в:

Позов Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради задовольнити.

Усунути перешкоди державі в особі територіальної громади міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності, шляхом скасування державної реєстрації речового права на самочинно збудоване нерухоме майно торгівельний павільйон загальною площею 40,2 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер відомостей про речове право 40445351) за ОСОБА_1 .

Усунути перешкоди територіальній громаді міста Черкаси в особі Черкаської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинно збудоване нерухоме майно - торгівельний павільйон загальною площею 40,2 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати судовий збір у розмірі 4 844 грн 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Черкаським апеляційним судом, якщо таке рішення не буде скасовано.

Повне найменування сторін:

Позивачі: Черкаська окружна прокуратура, код ЄДРПОУ , м. Черкаси, вул. Б. Хмельницького, 60;

Черкаська міська рада, код ЄРДПОУ 25212542, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 18 червня 2025 року.

Суддя: Я.В. Пересунько