Справа № 242/1667/16-ц
Провадження № 6/0203/130/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

18 червня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участі секретаря Погрібного О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у провадженні № 6/0203/130/2025 заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС АТ «Сенс Банк» звернулося до Центрального районного суду міста Дніпра із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відповідно до якої просить замінити сторону стягувача за виконавчим листом № 242/1667/16-ц, що виданий 19 листопада 2018 року Селилидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 256 186,51 грн., а також судових витрат в розмірі 4 472,80 грн., зокрема змінити стягувача на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

В обґрунтування заяви зазначається, що внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа Банк» відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача, в тому числі за виконавчим листом № 242/1667/16-ц.

Окрім цього, АТ «Альфа-Банк» прийняло рішення про зміну свого найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» та державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу проведена 30 листопада 2022 року.

Представник стягувача АТ «Сенс Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у заяві про заміну стягувача клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило, що згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність всіх учасників справи у зв`язку з їх неявкою в судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 серпня 2016 року Селидівським міським судом Донецької області у цивільній справі № 242/1667/16-ц (провадження № 2/242/539/16) ухвалене заочне рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та на користь останнього з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 256 186,51 грн., а також судового збору в розмірі 4 472,80 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 23 серпня 2016 року (а.с. 97).

На виконання зазначеного рішення ПАТ «Укрсоцбанк» Селидівським міським судом Донецької області видавався виконавчий лист для пред`явлення до примусового виконання, який пред`являвся до примусового виконання до Донецького відділу державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з підстав чого було відкрите виконавче провадження № 58698156, однак постановою державного виконавця Донецького відділу ДВС у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження № 58698156 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9, 62).

10 вересня 2019 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року (а.с. 58-60, 63-67, 68).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» банк або банки мають право здійснити реорганізацію шляхом приєднання до іншого банку за спрощеною процедурою, визначеною цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Згідно з підпунктом «г» підпункту 11 пункту 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» приєднання банку за спрощеною процедурою передбачає, що не застосовуються положення законодавства щодо завершення приєднання з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо правонаступництва Банку-правонаступника, а також одночасного подання документів для державної реєстрації змін до відомостей про Банк-правонаступник, що містяться у такому реєстрі, та документів для державної реєстрації припинення Банку, що приєднується. Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника.

Отже, вказаним Законом України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», який є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спрощення процедур реорганізації та капіталізації саме банків, прямо встановлені виключення щодо застосування вищевказаних загальних норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань».

Таким чином, передавальний акт, затверджений загальними зборами банку, що приєднується, та банку-правонаступника є належним доказом правонаступництва банку-правонаступника щодо майна, прав та обов`язків банку, що приєднується.

Протоколом № 4/2019 відповідно до п. «г» пункту 11 частини 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», п. 3.1, 5.3 Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Крім того, згідно загальних положень статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затвердженого Національним банком України 26.11.2019 року: АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» () на підставі передавального акту (затвердженого рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» (рішення № 5/2019 від 15.10.2019 року) та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» (протокол № 4/2019 від 15.10.2019 року), відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» були передані все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк», який змінив назву з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 р. про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства на АТ «Укрсоцбанк»).

Відповідно до внесеного запису № 4002827 від 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, вбачається, що АТ «Укрсоцбанк» станом на сьогоднішній день припинено, юридичною особою правонаступником є АТ «Альфа-Банк» (а.с. 10, 11-57).

Таким чином, внаслідок реорганізації АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», відбулася заміна кредитора, а саме АТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом № 242/1667/16-ц, виданим 19 листопада 2018 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 256 186,51 грн., а також судового збору в розмірі 4 472,80 грн.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень частини 1 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Згідно із частиною 5 статті 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від попередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Підставами правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги.

Виходячи зі змісту зазначених вище норм чинного законодавства, зокрема, пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі, зокрема, відступлення права вимоги.

Таким чином, у зв`язку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122цс13.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула в цих відносинах.

За таких обставин, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року по справі №6-1355/10, та у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 2-3897/10.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява АТ «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-261, 263, 442 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну стягувача у виконавчому листі задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100) у виконавчому листі № 242/1667/16-ц, виданого 19 листопада 2018 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 256 186,51 грн., а також судового збору в розмірі 4 472,80 грн.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Колесніченко