ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/983/23

Головуючий у першій інстанції Рубаненко Н. Ю.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/865/25

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області у складі судді Рубаненко Н.Ю. від 11 березня 2025 року, місце постановлення ухвали - с-ще Куликівка, у справі за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила розстрочити виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, якою з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальність Бізнес Позика стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 500 грн. та судовий збір в сумі 1 778 грн. 10 коп., на один рік зі сплатою щомісячно по 10 106 грн. 50 коп. В обґрунтування вимог поданої заяви ОСОБА_1 зазначала, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2024 року було змінено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика заборгованість за договором №112200-КС-006 про надання кредиту від 31.01.2022 року в сумі 119 500 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. та 1 778 (одну тисячу сімсот сімдесят вісім) грн. 10 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову. ОСОБА_1 вказує, що вона є фізичною особою-підприємцем, але її дохід не може забезпечити одночасну сплату всієї суми заборгованості, згідно із зазначеною вище постановою суду. За доводами ОСОБА_1 , на утриманні у неї перебуває двоє дітей, яким вона повинна забезпечувати комфортні умови та стабільне життя, підтримувати фізичний, духовний та моральний розвиток і піклуватися про їх здоров`я. ОСОБА_1 стверджує, що на даний час вона перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки свій заробіток витрачає на утримання своєї родини та себе. ОСОБА_1 вказує, що кожного місяця вона має значні витрати по сплаті оренди за договором суборенди приміщення, повинна сплачувати обов`язковий щомісячний платіж за договором споживчого кредиту, укладеного із АТ ПУМБ, що ще більше унеможливлює сплату нею всієї суми заборгованості, згідно із вказаною вище постановою суду від 27.01.2025 року. За доводами ОСОБА_1 дана сума заборгованості є значною, і вона не має змоги сплатити її одразу в повному обсязі, щоб це не ускладнило майновий стан її родини. На підставі статті 435 ЦПК України, статті 33 Закону України Про виконавче провадження, ОСОБА_1 просила розстрочити виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року на один рік - до 27.12.2025 року, та стягувати з неї на користь ТОВ Бізнес Позика заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 500 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. та відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1 778 грн. 10 коп., до 27 числа кожного місяця по 10 106,50 грн., починаючи з січня 2025 року і до 27.12.2025 року.

Ухвалою Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.03.2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на ті обставини, що нею не надано належних доказів, які б підтверджували особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, а зазначені ОСОБА_1 обставини не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідно до вимог ч. 4 статті 435 ЦПК України. При цьому, суд першої інстанції врахував, що рішення суду є обов`язковим до виконання та повинно виконуватись, проте зауважив, що судові рішення до виконання не звертались, заява ТОВ Бізнес Позика про видачу виконавчого листа в матеріалах справи №737/983/23 наразі відсутня. Суд першої інстанції зазначив, що на запровадження в Україні воєнного стану, як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, ОСОБА_1 не посилається та пояснень про вплив воєнного стану на її підприємницьку діяльність не надає. Зважаючи на дані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для розстрочення виконання рішення суду відсутні, і тому у задоволенні даної заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.03.2025 року, та постановити нову, якою задовольнити вимоги її заяви про розстрочення виконання постанови суду від 27.01.2025 року. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для розстрочення виконання постанови суду від 27.01.2025 року є необ`єктивним та необґрунтованим, оскільки матеріали справи досліджено судом першої інстанції поверхнево та однобічно упереджено, при цьому, не в повній мірі встановлено обставини, які мають значення для справи, судом не враховано та не надано належної оцінки всім обставинам справи, що у своїй сукупності призвело до ухвалення судом першої інстанції необґрунтованої ухвали, яка постановлена із порушенням норм матеріального права. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції вказав на те, що укладаючи кредитний договір із AT ПУМБ 18.12.2023 року, ОСОБА_1 мала враховувати наявність невиконаних зобов`язань за кредитним договором перед ТОВ Бізнес Позика, які виникли у 2022 році. В той же час, ОСОБА_1 у заяві про розстрочення виконання постанови суду вказувала, що вона має скрутне фінансове становище, оскільки свій заробіток витрачає на утримання своєї родини та себе, кожного місяця несе значні витрати по сплаті оренди за договором суборенди приміщення. Вказане свідчить, що апелянт, перебуваючи у скрутному матеріальному становищі і потребуючи сторонньої допомоги із забезпечення себе та своєї родини, уклала кредитний договір із AT ПУМБ для тимчасового покращення свого матеріального становища, але суд першої інстанції не надав достатньої уваги цьому факту, вказавши лише про потребу врахувати раніше взяті на себе зобов`язання, не звернувши увагу на поточне матеріальне становище апелянта. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №60612317, станом на 21.03.2025 року, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 59 729,88 грн. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 повинна самостійно забезпечувати нормальне матеріальне становище дитини. Через те, що батько дитини не виконує обов`язку щодо сплати аліментів, апелянт повинна витрачати більше коштів для забезпечення всім необхідним малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини також підтверджуються довідкою про розмір аліментів, сплачених у твердій грошовій сумі, №68727 від 21.03.2025 року, відповідно до якої, за період з лютого 2024 року по лютий 2025 року, ОСОБА_2 було сплачено лише 16 899,32 грн. в якості аліментів. Даним платежем сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів повністю не виплачений, подальших платежів в якості сплати аліментів не було. За доводами апелянта, згідно відповіді на адвокатський запит Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 17.03.2025 року, інформація про доходи ОСОБА_1 за січень 2025 року, відсутня. Інформація щодо отриманих доходів та утриманих податків апелянта за лютий та за березень 2025 року буде доступна після 25 числа наступного за звітним періодом місяця. Вказане свідчить про відсутність доходів апелянта за січень 2025 року, у зв`язку з чим відсутня можливість сплати всієї суми заборгованості, згідно ухваленої постанови суду, із підстав неотримання доходів, за які апелянт могла би одночасно сплатити всю суму заборгованості. Апелянт зазначає, що згідно заключної виписки за період з 01.01.2025 року по 15.03.2025 року, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, та за вказаний період є інформація тільки про операцію в сумі 20 000 грн., як оплату за послуги, згідно дог. №11/G55718 від 03.02.2025 року, та акту від 27.02.2025 року МФ Відродження Проект №55718 від 31.01.2025 року. Вказане свідчить, що кошти, отримані за надані послуги, не можуть забезпечити утримання апелянта та її родини, належне піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, належні житлово-побутові умови та одночасну сплату всієї суми заборгованості, згідно постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року по сплаті 121 278 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика. Згідно договору оренди житлового приміщення від 25.02.2025 року, апелянт зобов`язана вносити орендну плату в розмірі 8 000 грн. на місяць та додатково оплачувати комунальні послуги, у зв`язку з чим фактичний розмір витрат, пов`язаних із орендою житлового приміщення, є більшим. Апелянт вказує, що ці кошти вона не може направити на виконання всього обсягу зобов`язання, згідно постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року, оскільки оренда житлового приміщення є необхідною та першочерговою умовою для забезпечення нормальних житлово-побутових умов її родини.

В судове засідання апеляційного суду учасники даної справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.110-112), не з`явилися. 11.06.2025 року на адресу апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Полянської К.В. надійшло клопотання про розгляд даної справи за її відсутності (а.с.113-114).

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи №737/983/23, провадження №6/737/7/25, матеріали цивільної справи №737/983/23 за позовом ТОВ Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи №737/983/23 (а.с.174-180), що рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 25.03.2024 року було стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика заборгованість за договором №112200-КС-006 про надання кредиту від 31.01.2022 року у розмірі 144 300 (сто сорок чотири тисячі триста) грн. 57 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 58 500,00 грн., заборгованості по процентах у розмірі 80 007,62 грн., платежу за комісією у розмірі 5 792,95 грн. Також було стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика 2 147 грн. 20 коп. судового збору.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року рішення Куликівського районного суду від 25.03.2024 року було змінено: позов ТОВ Бізнес Позика до ОСОБА_1 було задоволено частково, при цьому, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика заборгованість за договором №112200-КС-006 про надання кредиту від 31.01.2022 року в сумі 119 500 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика 1 778 (одну тисячу сімсот сімдесят вісім) грн. 10 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову (справа №737/983/23, а.с.240-244).

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила розстрочити виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, якою з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальність Бізнес Позика стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 500 грн. та судовий збір в сумі 1 778 грн. 10 коп., на один рік зі сплатою щомісячно по 10 106 грн. 50 коп.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

При цьому, апеляційний суд враховує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 року, пункт 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права (рішення у справі ІммобільяреСаффі проти Італії, №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи, у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Тобто, розстрочення (відстрочення) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Зазначене вище узгоджується із висновками, викладеними Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 28.05.2024 року у справі №906/1035/23.

Відповідно ч. 3 статті 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише із об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Виходячи із аналізу вказаної норми права, необхідно зазначити, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

В той же час, згідно з ч.5 статті 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до приписів статей: 12, 13, 81 ЦПК України, саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.03.2025 року, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі №737/983/23, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 не надано належних доказів, які б підтверджували особливий характер обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, а зазначені ОСОБА_1 обставини не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання вказаного вище судового рішення або роблять його неможливим, відповідно до вимог ч.4 статті 435 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє часткове підтвердження доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновків оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 11.03.2025 року.

Як вбачається із матеріалів справи, у лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просила розстрочити виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року, якою з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальність Бізнес Позика стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 500 грн. та судовий збір в сумі 1 778 грн. 10 коп., на один рік зі сплатою щомісячно по 10 106 грн. 50 коп. В обґрунтування вимог поданої заяви ОСОБА_1 зазначала, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 25 березня 2024 року було змінено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика заборгованість за договором №112200-КС-006 про надання кредиту від 31.01.2022 року в сумі 119 500 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. та 1 778 (одну тисячу сімсот сімдесят вісім) грн. 10 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову. ОСОБА_1 вказує, що вона є фізичною особою-підприємцем, але її дохід не може забезпечити одночасну сплату всієї суми заборгованості, згідно із зазначеною вище постановою суду. За доводами ОСОБА_1 , на утриманні у неї перебуває двоє дітей, яким вона повинна забезпечувати комфортні умови та стабільне життя, підтримувати фізичний, духовний та моральний розвиток і піклуватися про їх здоров`я. ОСОБА_1 стверджує, що на даний час вона перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки свій заробіток витрачає на утримання своєї родини та себе. ОСОБА_1 вказує, що кожного місяця вона має значні витрати по сплаті оренди за договором суборенди приміщення, повинна сплачувати обов`язковий щомісячний платіж за договором споживчого кредиту, укладеного із АТ ПУМБ, що ще більше унеможливлює сплату нею всієї суми заборгованості, згідно із вказаною вище постановою суду від 27.01.2025 року. За доводами ОСОБА_1 дана сума заборгованості є значною, і вона не має змоги сплатити її одразу в повному обсязі, щоб це не ускладнило майновий стан її родини. На підставі статті 435 ЦПК України, статті 33 Закону України Про виконавче провадження, ОСОБА_1 просила розстрочити виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року на один рік - до 27.12.2025 року, та стягувати з неї на користь ТОВ Бізнес Позика заборгованість за кредитним договором у розмірі 119 500 (сто дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. та відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 1 778 грн. 10 коп., до 27 числа кожного місяця по 10 106,50 грн., починаючи з січня 2025 року і до 27.12.2025 року.

При цьому, необхідно зазначити, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтування доводів поданої заяви про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі №737/983/23, ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами, у розумінні приписів статей: 77, 78 ЦПК України (а.с.83, 84-85, 86-87, 88, 89, 90, 91-92).

Апеляційний суд також приймає до уваги, що введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року стало для суб`єктів господарської діяльності винятковими, невідворотними та об`єктивними обставинами, які безумовно утруднили умови господарювання, зокрема, для ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем.

Посилання суду першої інстанції у оскаржуваній ухвалі від 11.03.2025 року на ті обставини, що на запровадження в Україні воєнного стану, як на підставу для розстрочення виконання судового рішення, ОСОБА_1 не посилалася та пояснень про вплив воєнного стану на її підприємницьку діяльність не надавала, а судові рішення до виконання не звертались, і заява ТОВ Бізнес Позика про видачу виконавчого листа в матеріалах справи №737/983/24 наразі відсутня, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки із досліджених апеляційним судом матеріалів цивільної справи №737/983/23 за позовом ТОВ Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що у апеляційній скарзі на рішення Куликівського районного суду від 25.03.2024 року у вказаній цивільній справі ОСОБА_1 зазначала, що у зв`язку із військовою агресією, вона опинилася на межі фінансової кризи, була позбавлена можливості вести трудову діяльність для задоволення своїх особистих потреб та потреб своїх дітей, виживаючи виключно за рахунок аліментних стягнень на дітей, і тому вона не могла проводити оплату за кредитним договором.

Із матеріалів справи №737/983/23 вбачається, що згідно доданих ОСОБА_1 до апеляційної скарги у даній справі доказів, її матеріальне становище не покращилося, доходи від підприємницької діяльності є незначними.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах цивільної справи №737/983/23 за позовом ТОВ Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, наявна заява ТОВ Бізнес Позика від 26.04.2024 року про видачу виконавчого листа у даній справі та супровідний лист суду першої інстанції від 01.05.2024 року, згідно якого на адресу ТОВ Бізнес Позика було направлено виконавчий лист по даній справі (справа №737/983/23, а.с.183,189).

Приймаючи до уваги наведене вище, надавши відповідну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, враховуючи доводи поданої ОСОБА_1 заяви про розстрочення виконання постанови суду, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , при цьому, скасування оскаржуваної ухвали Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.03.2025 року, та ухвалення постанови про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у цивільній справі №737/983/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. А саме, апеляційний суд вважає за необхідне розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у цивільній справі №737/983/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на загальну суму 121 278 грн. 10 коп., яка складається із: 119 500 грн. - заборгованості за договором про надання кредиту та 1 778 грн. 10 коп. судового збору, строком на 6 (шість) місяців, з дня набрання законної сили даною постановою апеляційного суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 12 липня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 серпня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 вересня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 жовтня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 листопада 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 грудня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 10 коп.

Апеляційний суд вважає, що розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27.01.2025 року у справі №737/983/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, надасть можливість стабільного (щомісячного) виконання вказаного судового рішення, згідно із графіком, наведеним вище у даній постанові апеляційного суду, не призвівши при цьому до негативних наслідків у вигляді повної неможливості виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо сплати коштів на погашення кредитної заборгованості.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.1, п.4 ч.1 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 435 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Куликівського районного суду Чернігівської області від 11 березня 2025 року, скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 27 січня 2025 року у цивільній справі №737/983/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на загальну суму 121 278 грн. 10 коп., яка складається із: 119 500 грн. - заборгованості за договором про надання кредиту та 1 778 грн. 10 коп. судового збору, строком на 6 (шість) місяців, з дня набрання законної сили даною постановою апеляційного суду, встановивши наступний графік погашення заборгованості:

- до 12 липня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 серпня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 вересня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 жовтня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 листопада 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн.;

- до 12 грудня 2025 року - 20 213 (двадцять тисяч двісті тринадцять) грн. 10 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена, згідно статті 389 ЦПК України, в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: