Справа № 375/988/25
Провадження № 2-др/375/7/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Антипенка В. П.

за участю секретаря судового засідання:Голованової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без виклику сторін в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Печененка Сергія Миколайовича, про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яа не заявляє самостійних вимог Рокитнянська селищна рада, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 року позивач звернувся до Рокитнянського районного суду із позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

16.06.2025 представник відповідача звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із заявою про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яа не заявляє самостійних вимог Рокитнянська селищна рада, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до вказаної заяви заявник просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу, понесені ним у зв"язку з розглядом справи у сумі 26000 грн.

Свої вимоги представник відповідача обгрунтував тим, сторона відповідача у тексті свого відзиву від 06.05.2025р. на позов ОСОБА_2 подала попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторони Відповідача, відповідно до якого повідомила суд та сторону позивача, що планує орієнтовно понести судові витрати (в т.ч. на професійну правничу допомогу), із врахуванням вимог п.12 ч.3 статті 2, статей 133, 134, 138, 141 ЦПК України у суді: першої інстанції в розмірі 40000,00 (сорок тисяч тисяч) гривень, в т.ч. на правничу (правову) допомогу, прибуття в судові засідання в селище Рокитне (щонайменше 3-5 раз), підготування (за потреби) додаткових письмових пояснень, відповіді на відзив, заяв, клопотань, надання заперечень на заяви та клопотання сторони Позивача, надання заперечень, пояснень на висновок Третьої особи, правової позиції щодо заяв, клопотань сторони Позивача, отримання судового рішення, компенсація за відрив Відповідача від звичайних занять для участі в судових засіданнях тощо.

Представник сторони відповідача адвокат Печененко С.М. також вказує на те, що він формував та подавав 24 травня 2025 року суду письмову заяву про виклик свідка - громадянки України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на 3-х арк., здійснив її надсилання Суду та представнику Позивача, Третій особі (засобами Електронного суду) на що витратив 2 (дві) години робочого часу: гривень/годину (тариф) х 2 години роботи = 1000,00 (одна тисяча) гривень.

Адвокат Печененко С.М. вказує на те, що він 23 травня 2025 року на 15:00 годину прибув із м. Біла Церква в селище Рокитне до Рокитнянської селищної ради в особі служби у справах дітей та сім`ї (орган опіки та піклування), - для участі в засіданні відповідної комісії щодо розгляду питання надання письмового висновку щодо розв`язання спору відносно позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 у відношенні її малолітньої дитини ОСОБА_4 (в т.ч. на виконання Ухвали від 25.04.2025р.).

Підготовка адвоката Печененка С.М. до засідання вищевказаної комісії, прибуття та участь у її роботі (із врахуванням витрат часу, необхідного для прибуття із міста Біла Церква Київської області до селища Рокитне Київської області, - відстань 40 км в одну сторону) оцінюється в розмірі 4000,00 (чотирьох тисяч) гривень.

Підготовка до судових засідань, прибуття в судові засідання три рази (14.05.2025р., 04.06.2025р., 11.06.2025р.) та участь сторони Відповідача (адвоката) безпосередньо в трьох судових засіданнях зайняла у адвоката Печененка С.М. в цілому 12-ть (дванадцять) годин, - із врахуванням витрат часу, необхідного для прибуття до Суду (із міста Біла Церква Київської області до селища Рокитне Київської області, - відстань 40 км в одну сторону), очікування початку судових засідань тощо: гривень/судове засідання * 3 (три) судові засідання = 6000,00 (шість тисяч) грн.

Факт розрахунку станом на дату подання цієї Заяви між адвокатом Печененком С.М. та ОСОБА_1 (в т.ч. і компенсація витрат на прибуття в Суд, оплата послуг та робіт (правничої допомоги) адвоката Печененка С.М.) підтверджується рухом (надходженням) коштів по рахункам ОСОБА_5 - платіжна інструкція № Р24АП4086 від 22.05.2025р. на суму 10000,00 (десять) тисяч гривень та квитанція № 7301-Т1М0-97ТТ-59СР від 01.06.2025від 01.06.2025р. на суму 30000,00 гривень, - відповідно до яких ОСОБА_1 здійснила переказ коштів у загальній суму 40000 (сорок тисяч) гривень.

Представник відповідачки вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, діє є безвідповідальними; поданий Позов є цілком надуманим та бездоказовим. На переконання сторони Відповідача, сторона Позивача переклала свій обов`язок подання доказів на Суд. По суті Позов був відсильним, незмістовним та побудований на тому, що Суд збиратиме та витребує документи, а згодом і залучить до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування за місцем проживання дитини, Рокитнянську селищну раду, та витребує від неї висновок щодо позбавлення батьківських прав.

Вказане свідчить про несумлінну поведінку сторони позивача та її недобросовісність, - що тягне за собою необхідність здійснення Відповідачем ОСОБА_1 витрат часу, понесення витрат коштів, сил та докладання значних зусиль для свого захисту від необґрунтованих позовних вимог; змусило Відповідача ОСОБА_1 залучати адвоката та оплачувати його послуги з надання правової (правничої) допомоги; потребувало безпосередньо їй відволікатись від постійних занять (роботи) задля участі в робочий час в судових засіданнях тощо.

А тому просив задовольнити вимоги заяви.

Ухвалою суду від 16.06.2025 було справу призначено до розгляду без виклику сторін.

18.06.2025 представник позивача подав заперечення проти задоволення заяви про розподіл судових витрат, вказавши на їх необгрунтовану завищеність та необгрунтованість. Крім того, представник вказував на те, що подаючи заяву про залишення позову без розгляду, позивач виходив з інтересів сім`ї, інтересів дітей та пояснив суду, що причиною залишення позову без розгляду є бажання примиритися із відповідачкою, врегулювати спір мирним шляхом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Ухвалою суду від 11.06.2025 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Рокитнянська селищна рада, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Згідно з ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Тобто, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява була залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у від 14 січня 2021 року (справа № 521/3011/18).

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язковою умовою є зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Саме по собі звернення з позовом до суду не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством і не містить таких обмежень, а тому для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідачеві необхідно довести, а суду встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, відповідачем не доведено, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив заздалегідь необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Суд не погоджується із позицією представника відповідачки, який вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, дії є безвідповідальними; поданий позов є цілком надуманим та бездоказовим.

Суд звертає увагу на те, що залишення позову без розгляду відбулося на стадії підготовчого судового засідання. На вказаній стадії суд тільки збирав, а не досліджував подані сторонами докази, і не робив ніяких висновків щодо обгрунтованості чи не обгрунтованості позовних вимог.

Орган опіки та піклування був залучений судом до розгляду справи за клопотанням позивача, що цілком узгоджується із приписами ст. 19 СК України.

Звернення позивача до суду за захистом свого, як він вважав, порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Отже, саме по собі клопотання позивача про залишення позову без розгляду не є його необґрунтованими діями.

Під час розгляду справи судом жодні дії позивача не визнавалися недобросовісними та не було встановлено зловживання з боку позивача своїми процесуальними правами.

Крім того, у судовому засіданні 11.06.2025 позивач та його представник вказували на те, що намір залишити позов без розгляду спричинений бажанням вирішити спір у позасудовому порядку.

На переконання суду, такий намір позивача не є протиправним та таким, що свідчить про зловживання ним процесуальними правами.

Крім того, заява представника відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не містить доказів необґрунтованості дій позивача, допущення ним зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як передбачено ч.9 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання про те, що стороною відповідача не доведено необґрунтованість дій позивача у даній справі, в діях позивача по зверненню до суду та в залишенні своїх позовних вимог без розгляду відсутні ознаки суперечливої поведінки. Позивач, як і інші сторони даного спору, діяли в процесі у відповідності до наданих їм прав, передбачених статтями 43, 49 ЦПК України, розпоряджаючись своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Отже, у задоволенні заяви представника відповідача про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 142 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Печененка Сергія Миколайовича, про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яа не заявляє самостійних вимог Рокитнянська селищна рада, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. П. Антипенко