Справа № 203/2844/24
Провадження № 2-о/0203/8/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря Погрібного О.Ю.,

представника заявника Чередниченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровська міська рада, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з червня 2018 року і до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що він доводиться племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і з якою він проживав з червня 2018 року і до її смерті в її квартирі за вищевказаною адресою. Так, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Небосенко Олени Анатоліївни від 12 серпня 2020 року заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини. В подальшому, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року (справа № 203/3105/20) ОСОБА_1 визначався додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті тітки, в два місяці, починаючи з дня наступного за днем набрання цим рішенням суду законної сили, однак у вищевказаний додатковий строк для прийняття спадщини заявник не встиг звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. 25 липня 2023 року заявник повторно звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Того ж дня державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О.А. своєю постановою повторно відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з порушенням строку прийняття спадщини, роз`яснивши при цьому можливість отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за умови підтвердження у судовому порядку факту постійного проживання з тіткою на час відкриття спадщини.

З відкриттям окремого провадження, після усунення недоліків заяви, за ухвалою суду від 02 липня 2024 року з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, вжиті заходи до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин згідно з істиною з витребуванням у державного нотаріуса Восьмої дніпровської нотаріальної контори Небосенко О.А. належним чином завіреної копії спадкової справи № 8/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказані копії спадкової справи надійшли до суду 28 жовтня 2024 року (а.с. 41, 58-82).

Заінтересована особа Дніпровська міська рада, отримавши копію ухвали про відкриття провадження разом з копією заяви та доданими до неї документами, заяв по суті справи не подавала.

В судовому представник заявника заяву підтримала в повному обсязі, наполягаючи на її задоволенні з наведених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи Дніпровської міської ради, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від представника заінтересованої особи не надходило.

Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що тривалий час постійно мешкає в квартирі АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 була її сусідкою, знає останню з дитинства та вони перебували у добросусідських відносинах. Свідок зазначила, що також добре знайома із заявником та їй відомо, що заявник доводиться ОСОБА_2 племінником і є єдиним її близьким родичем та останній час постійно проживав із нею в квартирі АДРЕСА_3 . Свідок часто бувала у них в гостях, тому їй відомо, що з часу коли ОСОБА_2 , стала хворіти приблизно з середини 2018 року з нею став проживати та доглядати її племінник аж до самої смерті, допомагав їй по господарству, купував продукти, ліки, а також займався організацією її поховання.

Свідок ОСОБА_4 , будучи допитаним судом під присягою, в судовому засіданні показав, що тривалий час постійно мешкає квартирі АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 була його сусідкою, з якою він перебував у добросусідських відносинах. Свідок зазначив, що він постійно перебуває вдома, у дворі, і бачив, що за ОСОБА_2 доглядав її племінник ОСОБА_1 , та з урахуванням стану її здоров`я остання не мала змоги проживати одна, а тому з червня 2018 року ОСОБА_1 проживав із нею в квартирі АДРЕСА_3 , піклувався про стан здоров`я своєї тітки ОСОБА_2 , купував ліки, готував їжу, прибирав в квартирі. Свідок бував в гостях у ОСОБА_2 , тому йому відомо про обставини спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 . Заявник повністю займався організацією поховання своєї тітки.

Свідок ОСОБА_5 , будучи допитаним судом під присяго, в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 знає з шкільних років, разом жили в одному будинку, а його тітка ОСОБА_2 (рідна сестра матері ОСОБА_7 ) в сусідньому під`їзді, тому добре знає усю сім`ю. Так, спочатку ОСОБА_8 доглядав за своєю матір`ю до її смерті, потім за тіткою ОСОБА_9 , оскільки її син помер, і жодних інших родичів не було, а ОСОБА_8 повністю допомагав їй у всьому, приносив продукти, ліки, проте коли стан здоров`я погіршився, ще і з урахуванням похилого віку, то ОСОБА_10 приблизно після червня 2018 року переїхав до неї в квартиру і став з нею проживати, оскільки вона потребувала допомоги і догляду, погано ходила, що свідок бачив сам, коли у 2018 році приходив в гості до ОСОБА_7 у квартиру тітки ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_2 померла, то похованням займався ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши вимоги заяви, вислухавши усні пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 89 років померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 січня 2019 року вчинено актовий запис № 35 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відтак, 28 січня 2019 року після ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої належить квартира АДРЕСА_3 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. 16 липня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за № 4085, а умовами якого на випадок своєї смерті розпорядилася усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося ,і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с. 5).

Факти, що мають юридичне значення і встановлюються судом перелічені у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, проте такий перелік не є вичерпним і в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За даними акту, складеного головою ЖБК № 38 «Швейник-ІІ» від 04 березня 2024 року, за підписами свідків-сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в період з червня 2018 року по січень 2019 року включно, разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , проживав ОСОБА_1 (а.с. 14).

12 серпня 2020 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Небосенко Олени Анатоліївни щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Небосенко Олени Анатоліївни від 12.08.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року у справі № 203/3105/20 ОСОБА_1 визначався додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті тітки, ОСОБА_2 , в два місяці, починаючи з дня наступного за днем набрання цим рішенням суду законної сили. Зазначене рішення суду набрало законної сили 07 січня 2021 року (а.с. 7-8). У вищевказаний визначений судом двомісячний додатковий строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 не встиг звернутися до нотаріуса.

Разом з тим, обставини фактичного місця проживання, з огляду на предмет доказування, судом у цьому рішенні не встановлювались.

За даними спадкової справи № 8/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 складено заповіт, посвідчений 16 липня 2003 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д. за реєстровим №4085. Згідно вказаного заповіту своє майно ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 . Інші спадкоємці згідно спадкової справи відсутні (а.с. 58-82).

25 липня 2023 року ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом повторно звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори (державний нотаріус Небосенко О.А.) із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Того ж дня державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О.А. своєю постановою повторно відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з порушенням строку прийняття спадщини та роз`яснила можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за умови підтвердження у судовому порядку факту постійного проживання з тіткою на час відкриття спадщини.

Звідси, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини для заявника має юридичне значення для реалізації своїх спадкових прав після тітки ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, заявник безперервно проживав разом зі своєю тіткою ОСОБА_2 в її квартирі АДРЕСА_3 , що узгоджується з даними акту від 04 березня 2024 року та показаннями свідків, допитаних під присягою в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З огляду на положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, судом, перевіряючи дійсну відсутність спору про право, було встановлено, що після ОСОБА_2 , інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт остання складала на ім`я заявника ОСОБА_1 , з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , окрім племінника ОСОБА_1 , ніхто не звертався, і з ОСОБА_2 проживав разом її племінник з червня 2018 року і по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюючи догляд за нею через похилий вік та незадовільний стан здоров`я опорно-рухового апарату, а в подальшому і займався організацією поховання, що знайшло підтвердження показаннями свідків сукупно з даними зібраних у справі письмових доказів.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені обставини відсутності інших спадкоємців, обставини дійсного фактичного постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що повністю узгоджується з письмовими доказами у справі та показами свідків, з метою реалізації спадкових прав заявника як спадкоємця за заповітом, суд вважає доведеним в судовому засіданні факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в спадковій квартирі, тобто станом на 28 січня 2019 року, що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозв`язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 11-13, 81, 209, 265, 268, 293, 294, 315 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дніпровська міська рада, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_3 на час відкриття після неї спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги у паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене і підписане 20 червня 2025 року.

Суддя О. В. Колесніченко