РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Гуцало М.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Бізнес позика» звернулось в Подільський районний суд м. Києва з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено договір № 459656-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес позика» 08 лютого 2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 459656-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач прийняв.

ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3375 на номер телефону НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18000 гривень, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Сторони у договорі визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16202002 процентів за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу грошові кошти в сумі 18000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.

20 квітня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 459656-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит в сумі 14000 гривень. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 2100 гривень.

Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повернула, лише частково сплатила кошти.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 459656-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 24002 гривні 65 копійок.

Станом на 14 вересня 2024 року заборгованість відповідача становить у розмірі 77565 гривень 96 копійок, що складається з:

-24576 гривень 66 копійок - суми прострочених платежів по тілу кредиту;

-50889 гривень 30 копійок - суми прострочених платежів по процентах;

-2100 гривень - суми прострочених платежів за комісією.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Відповідач позовну заяву з додатками отримала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено договір № 459656-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Бізнес позика» 08 лютого 2023 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 459656-КС-001 про надання кредиту, яку відповідач прийняв.

ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3375 на номер телефону НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1 договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 18000 гривень, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Сторони у договорі визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,16202002 процентів за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу грошові кошти в сумі 18000 гривень шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою про видачу коштів.

20 квітня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 459656-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит в сумі 14000 гривень. Комісія, пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 2100 гривень.

АТ «Креді Агріколь Банк» на запит суду надало лист від 26 травня 2025 року, яким підтверджено факт того, що платіжна картка № НОМЕР_3 була емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , та надано виписку по рахунку ОСОБА_1 за період з 08 лютого 2023 року по 10 серпня 2023 року, з якої вбачається, що 08 лютого 2023 року на картковий рахунок відповідача був зарахований переказ на суму 18000 гривень.

У матеріалах справи міститься інформаційна довідка ТОВ «Платежі онлайн» від 18 вересня 2024 року, з якої вбачається, що на сайті ТОВ «Бізнес позика» через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 20 квітня 2023 року на суму 14000 гривень на рахунок ОСОБА_1 .

З позову вбачається, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 459656-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 24002 гривні 65 копійок.

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг у повному обсязі не повернула.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач просить суд стягнути з відповідача:

-24576 гривень 66 копійок - суми прострочених платежів по тілу кредиту;

-50889 гривень 30 копійок - суми прострочених платежів по процентах;

-2100 гривень - суми прострочених платежів за комісією.

Розрахунок суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону.

Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають зазначені суми.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 5, 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», статтями 1, 3, 4, 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис», статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411) 24576 гривень 66 копійок суми прострочених платежів по тілу кредиту, 50889 гривень 30 копійок суми прострочених платежів по процентах, 2100 гривень суми прострочених платежів за комісією та 2422 гривні 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: