Справа № 196/180/25
№ провадження 2/196/213/2025
16 червня 2025 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Бабічевої Л.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.І.,
учасники справи:
позивачка: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Царичанка у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки та дружини.
В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 01.10.2022 р. з відповідачем вона уклала шлюб, який зареєстрований Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 1010.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2024 року народження, який проживає з нею і знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини та дитини не надає, хоча офіційно працевлаштований, має стабільний дохід.
Вказала, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.
На даний час вона з сином проживає в АДРЕСА_1 .
Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 17).
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 57).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому положеннями ст. 128 ЦПК України, а саме, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.58-59, 62-63). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав.
16 червня 2025 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони з 01 жовтня 2022 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.10.2022 (а.с. 10).
Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.04.2024 (а.с. 11).
Позивачка проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Китайгородської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 26.02.2025 р. №38 (а.с. 12).
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року із відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_5 до повноліття дитини, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.46-47).

Позивачка у позовній заяві посилається на ту обставину, що відповідач матеріальної допомоги на її та на утримання сина ОСОБА_6 не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, докази щодо добровільного надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом було встановлено, що у відповідача, крім сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року№ 1404-VIII /зі змінами та доповненнями/ загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд, врахувавши встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 суд вважає справедливим для сторін, з урахуванням того, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2020 р. стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, та вказана сума відрахувань аліментів на неповнолітніх дітей не перевищуватиме 70відсотків доходів відповідача.

Щодо позовних вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання, як дружини, суд зазначає таке.

Частинами 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Доказів того, що відповідач не може надавати матеріальної допомоги на утримання позивачки суду надано не було.

Визначаючи розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує те, що відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано).

Отже, враховуючи, що разом з позивачкою проживає син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якому не виповнилось трьох років, то вона має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин, суд, враховуючи, що з відповідача стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на кожну дитину, тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку до досягнення сином трирічного віку.

Саме такий розмір аліментів суд вважає справедливим для сторін.

Задовольняючи позовні вимоги у такому розмірі, суд виходить з вищевказаних обставин та керується засадами справедливості, добросовісності та розумності сімейних відносинах, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України, та вважає такий розмір обґрунтованим.

Тому в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд зазначає, що враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути змінений за наявності підстав, визначених ст. 192 СК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 141, 264, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-183, 191 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Кривий Ріг Жовтневого району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП- НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м.Кривий Ріг Жовтневого району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП- НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/9 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 лютого 2025 року і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211.20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 20 червня 2025 року.

Суддя: Л.П. Бабічева