Справа № 685/284/25
Провадження № 2/685/225/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши в сел. Теофіполь в порядку спрощеного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2025 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Дараган Ю.О. звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2349795, укладеним 01 серпня 2024 року між позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , яка становить 18705 грн. і складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5800 грн., заборгованості за відсотками в сумі 8,12 грн., заборгованості за пенею в сумі 11600 грн. та заборгованості по комісії за надання позики в сумі 1296,88 грн., право вимоги за яким перейшло до позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту.

Поштове відправлення відповідачу за № 626 Укрпошти, направлене за його зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , було повернено суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у такому випадку судова повістка вважається врученою особі, тому відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач письмового відзиву не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі.

01 серпня 2024 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2349795, згідно якого Товариство зобов`язувалося надати позичальнику 5800 грн. на строк 15 днів до 15 серпня 2024 року, а позичальник зобов`язувався повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування ними в розмірі 0,01 % на кожен день користування та сплатити комісію за надання позики в розмірі 22,36 % від суми наданої позики, що у грошовому виразі становить 1296,88 грн.

Згідно пункту 5 договору сторони домовилися, що договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до укладення договору в письмовій формі, з чого слідує, що факт укладення кредитного договору між позикодавцем ТОВ «1 Б.А.Н.К.» та ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження.

Разом з тим, позивачем не доведено факт надання кредитних коштів позичальнику, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 договору, позика надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника.

Проте позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту здійснення перерахування коштів позичальнику ОСОБА_1 , клопотань про витребування таких відомостей, зокрема з банківської установи, в якій відкритий рахунок позичальника, або з іншої фінансової установи-надавача послуг переказу коштів без відкриття рахунку, не заявлено, незважаючи на те, що судом залишалася без руху позовна заява через ненадання доказів на підтвердження факту надання позики. Позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху була надана заява про невідкладне направлення відповідних доказів після їх надходження від первинного кредитора, однак станом на день розгляду справи таких доказів до суду не було подано.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, як складову частину принципу диспозитивності цивільного судочинства, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Позивачем не було доведено факту надання позикодавцем ТОВ «1 Б.А.Н.К.» позичальнику ОСОБА_1 кредитних коштів згідно з умовами договору позики (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) № 2349795 від 01 серпня 2024 року, тому у позикодавця або його правонаступника, яким є ТОВ «ФК «Є.А.П.Б.» згідно договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткової угоди до нього № 41 від 08 жовтня 2024 року, не виникнуло право вимоги повернення цих коштів, стягнення процентів, комісії та неустойки, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № 2349795 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), укладеним 01 серпня 2024 року між позикодавцем Товариство з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позичальником ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 червня 2025 року.

Суддя Самойлович А.П.