Справа № 559/713/25
Провадження № 2-п/559/4/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Макеєва С.В.,

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мацей Олени Василівни, про перегляд заочного рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року Дубенським міськрайонним судом було ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов задоволено. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 16 жовтня 2024 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області у справі № 559/3810/24, починаючи з 08 жовтня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2025 року (дня подання заяви до суду) і до досягнення дитиною повноліття..

19 травня 2025 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мацей Олена Василівна звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, яку мотивує наступним. ОСОБА_1 не отримувала жодного повідомлення про дату та час судового засідання на 16.04.2025. це була її перша неявка, тому суд не мав права виносити заочне рішення. Вважає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повно з`ясувавши усі обставини справи. Зазначає, що позивачем не надано доказів проживання матері в Польщі, а тимчасове перебування дитини з батьком не є визначенням його постійного місця проживання сааме з батьком та не може бути підставою для припинення стягнення аліментів. Окрім того, судом не встановлено підстав, які б підтверджували, що позивач самостійно утримує дитину, а не матір несе тягар утримання дитини. Акти обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї є суперечливими. Відсутні докази про працевлаштування батька, які б підтверджували, що він матеріально утримує дитину. Проживання сина з батьком не є безумовною підставою для стягнення з матері аліментів. Визначення місця проживання дітей з батьком не вирішувалось в судовому порядку.

Представник ОСОБА_1 адвокат Мацей Олена Василівна, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без їх участі, заяву про перегляд заочного рішення задовольнити повністю.

Представник ОСОБА_2 адвокат Пащук Тарас Сергійович, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без їх участі, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Як на істотні обставини для перегляду заочного рішення, представник заявниці посилається на те, що ОСОБА_1 не отримувала жодного повідомлення про дату та час судового засідання на 16.04.2025. Це була її перша неявка, тому суд не мав права виносити заочне рішення.

Згідно п. 2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Одночасно згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.11 цієї ж статті відповідач місцезнаходження якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно матеріалів справи №559/713/25, судові повістки про виклик до суду на 27.03.2025, 08:15 год. та 16.04.2025, 09:00 год. направлялись судом за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 , однак до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялась у спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже не позбавлена можливості реалізувати свої права, а суд мав право ухвалити заочне рішення.

Крім того, стороною відповідача не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Попри незгоду з рішенням суду, в заяві про його перегляд не зазначено конкретної адреси, де ОСОБА_1 фактично проживає з дитиною, та куди, на її думку, мали бути надіслані повістки. Також не надано жодного доказу про те, що вона дійсно бере участь в утриманні та догляді дитини.

Отже, у заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання відповідачки на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є фактично незгодою з винесеним рішенням по суті.

Оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд робить висновок, що правові підстави для скасування заочного рішення суду відсутні

У відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.247, ст.ст. 258-260, 287, 288, ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Мацей Олени Василівни, про перегляд заочного рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в тридцятиденний строк з дня проголошення ухвали про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.В. Макеєв