Справа №489/8773/24
Провадження № 22-ц/812/1090/25
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

Моторно (транспортного) страхового бюро України

на рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2025 року, ухвалене у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Кокорєвим В.В., повний текст складено 08 травня 2025 року, у цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 06 квітня 2023 року в м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Daewoo Nexia» р/н НОМЕР_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 травня 2023 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказують, що цивільно-правова відповідальність відповідача як винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб унаслідок експлуатації транспортного засобу на момент настання ДТП, в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не була забезпечена Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ розглянуло вказаний випадок, визначило розмір заподіяного збитку та здійснило на користь потерпілої особи регламенту виплату у розмірі 50137,97 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 51 687,97 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача всю завдану шкоду просили суд стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 51 687,97 грн.

Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд враховує, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в даному випадку, визнано відповідача, цивільно-правова відповідальність якого на момент вчинення ДТП не була застрахована.

При цьому судом взято до уваги, що заперечення відповідача про те, що на момент складання Звіту №43-23 ФОП ОСОБА_2 не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності та зазначав, що з копії сертифіката ФОП ОСОБА_2 дійсно вбачається, що останній закінчився 07.02.2023. На час розгляду справи, суду не надано інших доказів, про підтвердження кваліфікації ФОП ОСОБА_2 . Кваліфікаційне свідоцтво саме по собі не дає права на проведення оцінки без чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача підтверджує особисту компетентність, проте воно не підміняє собою сертифікат.

За такого, суд першої інстанції, визнав звіт про оцінку вартості пошкоджень №43-23 недопустимим доказом. Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що відшкодування шкоди, про яку просить представник позивача здійснювалось на підставі Звіту №43-23, який є недопустимим при розгляді даної справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі МТСБУ вказували, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просили про його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Так, вказують, що суд відмовив у задоволенні позовних вимог на підставі невизнання кваліфікаційного свідоцтва оцінювача як документа, що підтверджує кваліфікацію оцінювача ФОП ОСОБА_2 та його право на проведення оцінки вартості колісних транспортних засобів, а також з огляду на закінчення строку дії сертифіката оцінювача.

Проте, відповідно до статті 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є документом, що підтверджує достатній професійний рівень підготовки оцінювача для здійснення професійної оціночної діяльності та надає право фізичній особі на здійснення професійної оціночної діяльності в межах напрямів, визначених кваліфікаційним свідоцтвом, а також підтверджує реєстрацію оцінювача в Державному реєстрі оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності. Форма кваліфікаційного свідоцтва встановлюється Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають кваліфікацію вищої освіти не нижче шостого рівня Національної рамки кваліфікацій та першого цикла вищої освіти Рамки кваліфікацій Європейського простору вищої освіти (рівень бакалавр), пройшли навчання за програмою базової підготовки та успішно склали кваліфікаційний іспит або підтвердили підвищення кваліфікації оцінювача.

Строк дії кваліфікаційного свідоцтва становить два роки з дати його видачі.

ОСОБА_2 разом із Кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача до звіту було додано Посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 29 липня 2021 року, яке надає йому право здійснювати оцінку колісних транспортних засобів.

Згідно статті 14 вказаного Закону, оцінювачі зобов`язані підтверджувати підвищення кваліфікації в межах напрямів оцінки майна, що зазначені у кваліфікаційному свідоцтві оцінювача, кожні два роки з дати отримання кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Тобто оцінювач кожні два роки проходить підвищення кваліфікації, чим продовжує дію кваліфікаційного свідоцтва. Так, Посвідчення про підвищення кваліфікаційного свідоцтва оцінювача було дійсне до 29 липня 2023 року.

Таким чином, станом на момент завершення проведення оцінки - 09 травня 2023 року у оцінювача ОСОБА_2 було наявне свідоцтво про підтвердження підвищення кваліфікації оцінювача, що вказує про наявність на момент оцінки дійсного кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

Також, суд відмовляючи у позові посилається на ст. 19 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно з положеннями якої оцінка майна, проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, який не має чинного сертифіката, є недійсною.

Згідно з наявної у матеріалах справи копії сертифіката оцінювача ОСОБА_2 можна з`ясувати, що строком його дії було 07 лютого 2020 року 07 лютого 2023 року.

Однак суд зробив передчасний висновок про недійсність проведеної оцінки з огляду на те, що в період дії правового режиму воєнного стану дія всіх сертифікатів оцінювачів підлягає автоматичному продовженню.

Так, згідно підпунктом 5 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2022 року № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану», в редакції, що була чинною на момент проведення оцінки та складення звіту 17 квітня 2023 року 09 травня 2023 року, передбачене автоматичне продовження строків дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру на період воєнного стану.

Виходячи із сказаного вище, строк чинності сертифіката оцінювача ОСОБА_2 не закінчився 07 лютого 2023 року, а був автоматично продовжений аж до моменту виключення даного положення з Постанови № 314, тобто до 14 березня 2025 року. Так, сертифікат оцінювача ОСОБА_2 був чинним на момент проведення оцінки, а відтак Звіт про оцінку вартості пошкоджень № 43-23 є допустимим доказом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Бурлаков М.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

За приписами частини 1 статті 369 ЦПК України (в редакції на час подачі апеляційної скарги) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (частина 5 стаття 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1-3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2023 року у справі №489/1760/23 (провадження №3/489/955/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. в дохід держави.

Судом встановлено, що 06 квітня 2023 року о 17:20 год. в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 по проспекту Богоявленському, на регульованому перехресті з вул. Південна, був неуважним та при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення.

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 415951 від 06 квітня 2023 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та свідка. Таким чином, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 16.6 Правил дорожнього руху України - був неуважним та при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухайся в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. Дії водія знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та кваліфіковані вірно за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів ( а.с.7).

За матеріалами справи, власником транспортного засобу Skoda Fabia державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , а власником транспортному засобу Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_5 . ОСОБА_4 керував транспортним засобом на підстав нотаріально посвідченої довіреності від 03 листопада 2021 року, строк дії якої до 03 листопада 2024 року( а.с.10).

Із витягу із централізованої бази даних МТСБУ вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 відсутній поліс ОСЦПВ ( а.с.8).

Відповідно до полісу №213832773 між ОСОБА_4 та СГ ТАС укладено договір внутрішньо - електронний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з; забезпечений т/з - Daewoo Nexia, з держаним номерним знаком НОМЕР_2 ( а.с.16).

11 квітня 2023 року ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 06 квітня 2023 року та із заявою, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 06 квітня 2023 року (а.с.9,13,14).

Згідно з Звітом №43-23, складеного оцінювачем ОСОБА_2 09 травня 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 на дату ДТП - 06 квітня 2022 року становить 51065,49 грн. з урахування ПДВ в запчастинах.

Відповідно до Акту №91871 МТСБУ прийняв, а ФОП ОСОБА_2 виконав наступні роботи - Звіт №44-23 від 09.05.2023 в сумі 1550,00 грн (а.с. 37 зворот,38).

Згідно довідки 31 від 13 червня 2023 року розмір відшкодування шкоди потерпілому ОСОБА_4 складає 50137 грн.97 коп., які наказом МТСБУ (справа №91871) підлягали сплаті останньому (а.с36,37).

Платіжною інструкцією №972156 від 15 червня 2023 року підтверджено перерахування МТСБУ на рахунок ОСОБА_4 суми у розмірі 50137,97 грн (а.с.40).

Платіжною інструкцією №922183 від 15 червня 2023 року підтверджено перерахування МТСБУ на рахунок ФОП ОСОБА_2 суми у розмірі 1550,00 грн. (а.с.41).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції визнав Звіт №43-23від 09 травня 2023 року, складений ФОП ОСОБА_2 недопустимим доказом з підстав відсутності у останнього чинного сертифікату, та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд не погоджується таким висновком, вважає його передчасним з огляду на таке.

Відповідно до частин 1- 4 статті 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (в редакції чинній на час складання звіту про оцінку), Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна. Форми кваліфікаційних свідоцтв оцінювача встановлюються Фондом державного майна України. Право на отримання кваліфікаційного свідоцтва набувають фізичні особи, які мають закінчену вищу освіту, пройшли навчання за програмою базової підготовки та стажування протягом одного року у складі суб`єкта оціночної діяльності разом з оцінювачем, який має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, отримали його позитивну рекомендацію та успішно склали кваліфікаційний іспит.

Кваліфікаційні свідоцтва підтверджують професійну підготовку оцінювача за такими напрямами оцінки майна відповідно до програм базової підготовки: оцінка об`єктів у матеріальній формі; оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів, у тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Підвищення кваліфікації відбувається за напрямами, зазначеними у кваліфікаційному свідоцтві оцінювача, за результатами якої видається посвідчення про підвищення кваліфікації, яке є невід`ємною частиною кваліфікаційного свідоцтва.

Кваліфікаційне свідоцтво видається Фондом державного майна України спільно з навчальним закладом, на базі якого проводилася підготовка та складався кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Екзаменаційної комісії. За видачу кваліфікаційного свідоцтва справляється плата в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Зазначена плата спрямовується на покриття організаційних витрат, пов`язаних з видачею кваліфікаційного свідоцтва. У кваліфікаційному свідоцтві зазначаються назва органу державної влади та навчального закладу, які його видали, дата видачі, номер свідоцтва, прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, якій видається свідоцтво, напрям програми базової підготовки, відповідно до якої підтверджується фаховий рівень оцінювача та дозволяється здійснювати оцінку. Кваліфікаційне свідоцтво є безстроковим у разі виконання всіх вимог, встановлених цим Законом.

Згідно частини 3 статті 14 вказаного Закону, оцінювачі зобов`язані не рідше одного разу в два роки підвищувати кваліфікацію за програмою підвищення кваліфікації. Невиконання цієї вимоги є підставою для зупинення дії кваліфікаційного свідоцтва оцінювача.

За приписами частини 1, 4 статті 18 Закону сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (далі - сертифікат) є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 до складеного ним звіту долучено копію Кваліфікаційного свідоцтвом оцінювача серія МФ №5423 від 27 жовтня 2007 року за напрямком оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній формі», строк дії - безстроково; копію свідоцтва про реєстрацію у Державному реєстрі оцінювачів №№6066 від 03 грудня 2007 року; сертифікат №82/20, виданий 07 лютого 2020 року, напрямок оцінки майна «Оцінка майна у нематеріальній формі» та «Оцінка колісних транспортирних засобі», строк дії якого з 01 лютого 2020 року до 07 лютого 2023 року; копію посвідчення про підвищення кваліфікації МФ №12261-ПК від 29 липня 2021 року, яке надає йому право здійснювати оцінку колісних транспортних засобів та дійсне протягом двох років з дати його видачі ( а.с.33-34).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей регулювання земельних відносин в умовах воєнного стану» № 2247-IX від 12 травня 2022 року, розділ VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" доповнити пунктом 7 такого змісту: "7. Сертифікати суб`єктів оціночної діяльності, строк дії яких закінчився під час дії воєнного стану, є чинними до спливу трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні".

Згідно з наявної у матеріалах справи копії сертифіката оцінювача ОСОБА_2 строк його дії було 07 лютого 2020 року - 07 лютого 2023 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, сертифікат №82/20, виданий 07 лютого 2020 року ОСОБА_2 за напрямками оцінки майна: «Оцінка майна у нематеріальній формі» та «Оцінка колісних транспортирних засобі», зі строком дії з 01 лютого 2020 року до 07 лютого 2023 року був чинним на момент проведення оцінки і є чинними до спливу трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні. На день проведення оцінки було чинне і посвідчення про підвищення кваліфікаційного свідоцтва оцінювача - до 29 липня 2023 року.

Воєнний стан в Україні введено з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 і діє безперервно станом на час розгляду цієї справи.

А відтак, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про недійсність проведеної оцінки з огляду на те, що в період дії правового режиму воєнного стану дія всіх сертифікатів оцінювачів продовжено до спливу трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні", відповідно до пункту 7 розділ VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а відтак Звіт про оцінку вартості пошкоджень № 43-23 є допустимим доказом при вирішені цього спору.

В апеляційній скарзі апелянт безпідставно посилається на застосування за вказаних обставин на пункт 5 постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2022 № 314 «Деякі питання забезпечення провадження господарської діяльності в умовах воєнного стану» в редакції станом на 09 травня 2023 року, відповідно до якої встановлено, що строки дії діючих строкових ліцензій та документів дозвільного характеру автоматично продовжуються на період воєнного стану та три місяці з дня його припинення чи скасування, а періодичні, чергові платежі за ними відстрочуються на строк, зазначений у цьому підпункті (крім строку дії ліцензій у сфері діяльності з організації та проведення азартних ігор та плати за такі ліцензії).

Вказаний нормативно-правовий акт не регулюють питання щодо чинності сертифікатів оціночної діяльності, видача яких передбачена Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проте таке не впливає на правильність висновків колегії суду щодо допустимості як доказу у цій справі Звіту №43-23 від 09 травня 2023 року, складеного ФОП ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, аргументи відзиву на апеляційну скаргу щодо нечинності свідоцтва оцінювача на час проведення оцінки є безпідставними, оскільки не ґрунтується на приписах діючого законодавства.

Щодо суті спору.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За частиною 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості витраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року роз`яснено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове рахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час здійснення позивачем регламентної виплати) МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час здійснення позивачем регламентної виплати) МТСБУ має залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

У справі № 234/16272/15-ц Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про те, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, вирішуючи цивільний позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Skoda Fabia державним номерним знаком НОМЕР_1 , у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною з огляду на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва 30 травня 2023 року ( справа № 489/1760/23).

З метою визначення матеріального збитку завданого автомобілю Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 позивач залучив оцінювачем ОСОБА_2 , згідно з складеного останнім Звіту №43-23 від 09 травня 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 на дату ДТП становить 51065 грн.49 коп. з урахування ПДВ в запчастинах та 15 травня 2023 року позивач перерахував грошові кошти у розмірі 1550 грн. за надані послуги.

Цивільно- правова відповідальність винної у ДТП особи ОСОБА_1 застрахована у встановленому законом порядку не була, а тому відшкодування завданої шкоди потерпілій у ДТП особі здійснило МТСБУ.

15 червня 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України платіжним дорученням № 972156 перерахувало ОСОБА_4 розмір матеріальної шкоди в сумі 50137 грн. 97 коп., завданої йому внаслідок пошкодження його автомобіля «Daewoo Nexia,з держаний номерний знак НОМЕР_2 з вини ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами доведено розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачем внаслідок пошкодження його автомобіля «Daewoo Nexia, держаний номерний знак НОМЕР_2 під час ДТП, а в свою чергу відповідачем належними та допустимими доказами її розмір не спростовано. Він не був позбавлений можливості подати до суду клопотання про проведення у справі відповідної експертизи

За такого, заперечення представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем не надано доказів реального розміру заподіяного збитку, висновок оцінювача містить завищену оцінку вартості відновлювального ремонту, не надано доказів проведення ремонту не заслуговують на увагу.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки МТСБУ відшкодувало шкоду, завдану власнику пошкодженого у ДТП «Daewoo Nexia,з держаний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 , іншою особою - винуватцем ДТП ОСОБА_1 , то, відповідно до вимог частини 1 статті 1191 ЦК України, МТСБУ має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_1 у розмірі виплаченого відшкодування.

За такого, вимоги позивача є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню, а з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача Моторного(транспортного) страхового бюро України понесені витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 50137 грн.97 коп. та витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ в розмірі 1550 грн.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене й те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, а відтак про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 3028,00 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та 4542,00 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи, а всього 7570,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Інгульського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України - 50137 (п`ятдесят тисяч сто тридцять сім) грн. 97 коп. відшкодування шкоди в порядку регресу, 1550 (одну тисячу п`ятсот п`ятдесят) грн. понесених витрат на проведення дослідження КТЗ, 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) 00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 18 червня 2025 року.