ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5585/25 Справа № 932/7243/24 Суддя у 1-й інстанції - Ярощук О. В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Гвоздєва М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу №932/7243/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом його витребування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Карлаш Івана Анатолійовича на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Ярощук О.В., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до ГУНП в Дніпропетровській області і просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на транспортний засіб, а саме: мотоцикл «KAWASAKI Z800А» шляхом витребування його у відповідача, в обґрунтування якого зазначив, що відповідно до технічного паспорту №02788 від 10 квітня 2021 року, виданого Федерацією мотоспорту України він є власником транспортного мотоциклу «KAWASAKI Z800А», № рами НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 .

Зазначає, що 02 червня 2023 року він керував зазначеним вище мотоциклом, коли був зупинений працівниками поліції з підстав відсутності номерного знаку. Після проведеного огляду мотоцикла, останній був вилучений для подальшого тимчасового зберігання до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Для повернення мотоциклу позивач звернувся до слідчого судді, однак ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року у задоволенні скарги було відмовлено, у зв`язку із тим, що відомості до ЄРДР не вносилися.

На час звернення до суду відповідач утримує мотоцикл у себе, що на думку позивача є незаконно, у зв`язку з чим просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на спортивний мотоцикл «KAWASAKI Z800А», № рами НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 , шляхом витребування його у відповідача. Вирішити питання судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп., та витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом його витребування відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 - адвокат Карлаш І.А. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції підставами для відмови у задоволенні позові зазначив недоведеність права власності позивача на мотоцикл, та посилався на правомірність його вилучення працівниками поліції. Проте, позивач вважає такі висновки суду безпідставні. Зазначає, що згідно ч.2 ст.328 ЦК, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Враховуючи той факт, що мотоцикл не підлягає обов`язковій державній реєстрації, сам факт володіння ним позивачем підтверджує його право власності, що презюмується, адже відповідачем, не було надано жодних доказів щодо права власності на мотоцикл іншої особи, які б спростовували презумпцію права власності позивача.

Окрім цього, судом першої інстанції зазначено, що мотоцикл «KAWASAKI Z800F» № рами (шасі) НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 повинен бути зареєстрований відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», а відповідно до ч.3 ст.34 ЗУ «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації саме на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Між тим, мотоцикл є спортивним, про що свідчить технічний паспорт спортивного мотоциклу № 02788 від 10 квітня 2021 року, а тому він не підлягає обов`язковій державній реєстрації, адже призначений для участі у спортивних змаганнях, а не для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Від представника відповідача ГУ НП в Дніпропетровській області Новікової С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ГУНП не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 , вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року законним та обґрунтованим.

Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено, відповідними письмовими доказами, в чому полягає неправомірність та безпідставність дій відповідача з вилучення мотоциклу, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні майном та його витребування у ГУНП в Дніпропетровській області.

Зазначає, що технічний паспорт на мотоцикл видано Громадською організацією «Рубіжанський міський спортивний клуб «РУБІН» (), який самостійно і визначив, що мотоцикл є саме спортивним, у той час як відповідно до даних баз Інтерполу, відмітка, що вказаний мотоцикл спортивний відсутня. Більш того, останній був викрадений на вулиці міста Кельн на смузі паркування. Позивачем не доведено факт того, що зазначена громадська організація уповноважена була видати технічний паспорт на вказаний мотоцикл.

Враховуючи викладене вважає, що Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська повно та всебічно досліджені обставини справи, зроблені справедливі, законні висновки, що ґрунтуються на вимогам норм чинного законодавства та діючої судової практики, аргументи апеляційної скарги не спростовують належності висновків суду та не містять нових юридично значущих обставин, у зв`язку з чим просила апеляційну скаргу Карлаша І.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційного суду підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 придбав спірний мотоцикл у м. Кам`янське, у малознайомих осіб. Єдиним документом, що підтверджує право власності на мотоцикл KAWASAKI ZR800F № рами НОМЕР_3 є технічний паспорт спортивного мотоцикла № НОМЕР_4 від 10 квітня 2021 року, виданий Федерацією мотоспорту України. Будь-яких договорів купівлі-продажу не укладав та не підписував. Розрахункових документів не має.

Відповідно до примітки: «технічний паспорт видається у відповідності до правил реєстрації і обліку гоночних і спортивних механічних транспортних засобів (мотоциклів) ФМСУ, згідно розділу IV Національного спортивного кодексу ФМСУ».

Відповідно до банку даних Інтерполу мотоцикл KAWASAKI ZR800А № рами НОМЕР_5 № двигуна НОМЕР_2 , вважається викраденим 29 жовтня 2017 року, країна викрадення Німеччина.

На час розгляду справи в суді, відповідь від правоохоронних органів Німеччини стосовно законного іноземного власника вказаного вище мотоциклу та його намірів повернути останній у свою власність на адресу ГУНП в Дніпропетровській області не надходила.

На теперішній час вилучений мотоцикл перебуває на території спеціального майданчика ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м.Дніпро, пр-т Б. Хмельницького, 105.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з мотивів презумпції правомірності дій та рішення відповідача з приводу тимчасового вилучення у позивача транспортного засобу з підстав перебування його у міжнародному розшуку, що у повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства. Натомість, позивачем не обґрунтовано та не підтверджено відповідними письмовими доказами в чому полягає неправомірність та безпідставність таких дій відповідача щодо вилучення мотоциклу, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні майном та його витребування у ГУНП в Дніпропетровській області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу у суді.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), а по-друге - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

Захист права власності здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто шляхом застосування належної форми, засобів і способів захисту. Для захисту застосовується юрисдикційна форма захисту, тобто діяльність уповноважених державних органів, які здійснюють комплекс організаційних заходів для захисту порушених прав.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказаний спосіб захисту може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та/або розпорядженню своїм майном. Підставою звернення за захистом в судовому порядку є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном, за умови відсутності між сторонами спірних правовідносин договірних відносин.

Характерною ознакою такого порушення права власності є протиправне вчинення третьою особою перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або/та користування належним йому майном.

Предметом позовних вимог є усунення позивачу перешкод з боку відповідача у здійснення права власності шляхом його витребування від Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником майна, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 77 - 80 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Отже, негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Пунктом 43 постанови ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18), зазначено, що для володіння рухомим майном важливо встановити факт фізичного утримання речі, і про те, що володіння нерухомим майном може бути підтверджене фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

У п.114 постанови ВП ВС від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження 14-208цс18) вказано, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно його позбавлений. У разі позбавлення власника володіння нерухомим майном це введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Відповідно до принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном його фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном.

У постанові ВП ВС від 13 липня 2022 року у справі №199/8324/19 (провадження №14-212цс21) зазначено: якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Як зазначалось раніше, негаторний позов (ст. 391 ЦК України) - це вимога власника, який володіє річчю, про усунення перешкод у здійсненні користування і розпорядження нею. Власник, який звертається за захистом, зберігає майно у своєму володінні та вимагає від відповідача припинити протиправні дії щодо свого майна, які не пов`язані із порушенням володіння. Негаторний позов подається власником або титульним володільцем; стосовно майна, яке перебуває у власника (володільця); інша особа заважає користуванню або розпорядженню цією річчю; для створення таких перешкод немає правових підстав.

Віндикаційний і негаторний позови - це класичні види речових позовів, які пред`являються, якщо між сторонами спору існують абсолютні (речові) відносини, тобто між позивачем і відповідачем немає будь-якого договору або недоговірного зобов`язання.

Віндикаційні та негаторні вимоги є взаємовиключними і не можуть бути заявлені в одному позові. Визначальним критерієм їх розмежування є наявність або відсутність в особи володіння майном на момент звернення з позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, посилаючись на вимоги ст.ст.387, 391 ЦК України, звернувся до ГУНП Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області з позовними вимогами про усунення перешкод в користуванні майном шляхом його витребування. Тобто одночасно заявив віндикаційні і негаторні вимоги.

Колегія суддів зауважує, що умовою задоволення негаторного позову є встановлення протиправності дій відповідача. Якщо дії відповідача є правомірними, або між сторонами існують договірні відносини, негаторний позов задоволенню не підлягає. При цьому захист прав та інтересів позивача надається судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Позивач самостійно визначає спосіб, у який він вбачає можливим усунути виявлені порушення. Якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, суд визначає дії, які має вчинити або не вчинювати відповідач для усунення порушень, і строк виконання цих дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу

Так, алгоритм дій уповноважених працівників поліції у разі виявлення/встановлення факту наявності викраденого транспортного засобу визначений наказом № 808 від 02 жовтня 2018 року МВС України «Про затвердження Порядку дій органів (підрозділів) Національної поліції в разі виявлення осіб, транспортних засобів і документів, відомості щодо яких містяться в банках даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу».

Згідно з вимогами п.6 Наказу №808 у разі виявлення транспортного засобу, щодо якого в банках даних є інформація як про викрадений, поліцейський: затримує транспортний засіб в установленому законодавством порядку та вживає заходів щодо встановлення особи водія та осіб, які знаходяться в транспортному засобі; реєструє в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події згідно з вимогами Інструкції. Чергова служба підрозділу поліції: негайно направляє на місце події слідчо-оперативну групу для проведення огляду та тимчасового вилучення транспортного засобу; забезпечує збереження транспортного засобу відповідно до вимог законодавства.

Судом першої інстанції, під час розгляду справи, не встановлено протиправності дій відповідачів, що полягають в затриманні для зберігання транспортного засобу, який знаходиться в базі даних Генерального секретаріату Інтерполу, а отже дії та рішення відповідачів з приводу тимчасового вилучення у позивача транспортного засобу з підстав перебування його у міжнародному розшуку у повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства

Окрім цього, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження права власності ОСОБА_1 чи законні підстави володіння транспортним засобом марки «KAWASAKI ZR800А». Також матеріали справи не містять докази неправомірності та протиправності дій відповідача щодо майна позивача.

Як вже зазначала колегія суддів, згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищезазначеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позову і про відмову у його задоволенні з цих підстав, з яким погоджується і колегія суддів.

Отже, суд першої інстанції, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини з дотриманням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року немає.

Відповідно до ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Карлаш Івана Анатолійовича - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом його витребування - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повна постанова складена 18.06.2025р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв