Справа № 465/938/25
Провадження 2/465/2009/25
РІШЕННЯ

Іменем України

20.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Титикайлу І.Ю.,

за участю

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

встановив:

31 грудня 2011 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №786.

У сторін народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини. З 2022 року сторони проживають окремо, а з 2024 року сімейні стосунки між сторонами припинились повністю. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, фактично стали один для одного чужими людьми, які не можуть продовжити сімейні відносини. На даний час кожна зі сторін живе своїм окремим життям та подальше спільне проживання однією сім`єю вважає за неможливе. Спілкування між сторонами здійснюється виключно щодо виховання та утримання дітей, а також здійснення підприємницької діяльності.

Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.06.2025 року в задоволенні клопотання відповідача щодо зупинення провадження у справі та надання строку для примирення відмовлено.

Позивачка в судовому засіданні просила позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка за її заявою, позивачка пояснила, що з відповідачем в сторін стосунки жахливі. Сторони виховують спільних дітей. Позивачка вважає, що стосунки з відповідачем для неї небезпечні, оскільки відповідач дуже агресивний. Із 2017 року стосунки погіршились. Сторони проходили сімейну терапію. Позивачка утримує всю сім`ю. Позивачка 3 місяці проживала окремо, давала час на примирення, але коли повернулась до відповідача, то нічого не змінилось. Коли позивачка з дітьми поїхала в Іспанію, то відповідач взагалі не телефонував. Коли сторони відкрили спільну фірму в Польщі, відповідач попросив, щоб молодша дитина пожила з ним. Позивачка погодилась, проте скандали продовжувались, все було погано. Позивачка проживає у двох країнах: Іспанії та Україні та регулярно переїжджає з однієї країни в іншу. З позивачкою проживає старша донька.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивачка багато часу та енергії витрачає на ведення бізнесу. Заради інтересів старшої доньки ОСОБА_7 , фактично, змушена знаходитися поруч з нею в Іспанії. Відповідач зазначає, що, на його думку, все це носить тимчасовий характер і не повинно призводити до розриву стосунків між сторонами. Відповідач докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань між ними, без застосування надмірних емоцій і впевнений, що непорозуміння, які виникли між сторонами, можуть бути врегульовані мирним шляхом. Додав, що він повінстю зацікавлений у збереженні сім`ї, вважає, що немає жодних підстав для розірвання шлюбу. Крім того просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Пояснила, що між сторонами було вирішено, що відповідач буде тримати бізнес в Польщі, а позивачка в Іспанії. У зв`язку з цим сторони зараз не можуть проживати разом, відповідач вважає, що позов було подано на емоціях. Заперечує щодо задоволення позовних вимог, просить надати строк для примирення строком 6 місяців

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Cторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31.12.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 31.12.2011 року, Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб (актовий запис №786). Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_8 , дружини - ОСОБА_8 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження (повторного) серія НОМЕР_2 від 29.07.2016 року, виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04.09.2014 року, виданим Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, у сторін під час шлюбу народилася дочка: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що розумність строків розгляду справи судом є однією з основних засад цивільного судочинства.

Частиною сьомою статті 240 ЦПК України визначена можливість суду у справі про розірвання шлюбу суд зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Водночас, у пункті 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.

У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулось, позивачка категорично заперечила щодо примирення.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, примирення між ними неможливе та суперечить інтересам позивачки.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи те, що шлюб ґрунтується на засадах добровільності, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а стороною відповідача не подано суду доказів на спростування доводів позивачки, сімейний розлад носить тривалий та постійний характер, сім`ю поновити неможливо, суд дійшов висновків про наявність достатніх підстав для задоволення позову.

Відповідно до заяви позивачки судовий збір залишити за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 31 грудня 2011 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис №786).

Судові витрати у виді судового збору залишити за позивачкою.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1

Повне рішення складено 20.06.2025 року.

Головуючий суддя Мигаль Г.П.