ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/904/25Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/9676/24 Категорія: 308010000 Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи:

позивач Черкаський національний університет ім. Богдана Хмельницького;

відповідач ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2025 року в справі за позовом Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення без надання іншого житла,

в с т а н о в и в :

У серпні 2024 року Черкаський національний університет ім. Богдана Хмельницького (далі також ЧНУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення без надання іншого житла.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на підставі заяви та договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету від 07.07.2022 № 140 ОСОБА_2 дочка відповідачки ОСОБА_1 вселилися в студентський гуртожиток АДРЕСА_1 , яка згідно з довідкою від 01.04.2022 № 7102- перебувала на обліку ВПО. Згодом до неї підселилась відповідачка ОСОБА_1 , яка має статус ВПО та зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом з домашньою твариною (котом).

У вересні 2022 року ОСОБА_1 разом з дочкою переселились в студентський гуртожиток АДРЕСА_3 на правах члена сім`ї ОСОБА_2 (дочки відповідачки).

01.01.2022 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір найму № 171 житлового приміщення у студентському гуртожитку університету кім. 815, який у подальшому неодноразово продовжувався.

У зв`язку зі зміною розміру оплати 01.01.2024 між ОСОБА_2 та університетом був укладений договір найму № 87 житлового приміщення у студентському гуртожитку університету кім. 815 терміном на 1 місяць до 31.01.2024.

01.02.2024 між донькою відповідачки ОСОБА_2 та позивачем було укладено додаткову угоду № 1 до Договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 від 01.01.2024, якою було продовжено договір найму на 60 днів до 01.04.2024.

Після закінчення строку дії договору, 01.04.2024 наймачка ОСОБА_2 виселилась з займаного приміщення з речами та більше строк дії договору не продовжувала.

У кімнаті АДРЕСА_4 фактично проживає мати ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка своєю поведінкою грубо порушує санітарні норми проживання у студентському гуртожитку та створює нестерпні умови проживання іншим мешканцям гуртожитку ВПО та студентам університету, а саме: у кімнаті площею 12 кв.м. разом з відповідачкою знаходяться сім котів. Через неналежний догляд за ними, майну університету спричиняється значна шкода, також на поверсі та в кімнаті та під кімнатою відповідачки стоїть нестерпний сморід.

Неодноразові заходи попередження з боку керівництва гуртожитку та університету виявляються безрезультатними.

Крім того, ОСОБА_1 не має правових підстав перебувати у студентському гуртожитку, оскільки вона відмовилась укладати Договір найму житлового приміщення у студентському гуртожитку чи вносити зміни до попереднього договору щодо зміни наймача та продовження терміну проживання.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 не має жодного юридичного зв`язку з університетом. На вимогу адміністрації університету виселитися із студентського гуртожитку відповідачка не реагує. Така поведінка відповідачки порушує права студентів університету, які мають на час навчання проживати у гуртожитку.

Відтак, позивач просив суд виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із кімнати № НОМЕР_1 студентського гуртожитку № НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2025 позов Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення без надання іншого житла задоволено.

Виселено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кімнати АДРЕСА_4 .

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , тобто має постійне місце проживання та не є внутрішньо-переміщеною особою. Виселення відповідачки з гуртожитку дійсно призводить до втручання в її житлові права, однак вказане втручання переслідує законну мету, відповідає вимогам закону, які є чіткими, зрозумілими і передбачуваними, а також умовам укладеного між сторонами договору, Положенню про гуртожиток та Правилам проживання в ньому.

Суд першої інстанції відхилив посилання відповідачки на лист командира військової частини НОМЕР_3 щодо вимоги у двотижневий термін залишити місце проживання на території військової частини НОМЕР_3 до завершення воєнного стану в зв`язку з масованими ракетними обстрілами та широкомасштабною агресією рф, оскільки відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися бойові дії), або тимчасово окупованих територій рф місто Черкаси та Черкаська область до такого переліку не входить та бойові дії на даній території не ведуться. Крім того, даний лист носить рекомендаційний характер.

Не погодившись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.02.2025, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 вказує, що кількість отриманих нею документів не відповідала кількості додатків до позовної заяви. Крім того, додатки по позовної заяви не були належним чином завірені позивачем. Незважаючи на вказане, суд першої інстанції прийняв позовну заяву до розгляду.

В апеляційній скарзі зазначено, що на початку повномасштабного вторгнення вона проживала на території військового містечка в/ч НОМЕР_3 у службовому приміщенні. Нею був отриманий припис у двотижневий термін залишити місце проживання та території вказаної військової частини до завершення воєнного стану. На підставі заяви від 24.03.2022 та дозволу керівництва ЧНУ ім. Б. Хмельницького, вона вселилась до студентського гуртожитку АДРЕСА_6 , разом з трьома котами в кімнату, в якій проживала її донька. 01.09.2022 між її донькою ОСОБА_2 та позивачем був укладений договір № 171 найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору житлове приміщення передається у тимчасове платне користування з метою тимчасового проживання без реєстрації місця проживання особи орендаря, тобто ОСОБА_2 , та членів його сім`ї в складі ОСОБА_1 (матері). Зазначає, що з 01.04.2024 кожні три місяці її донька надавала завідувачці гуртожитку № 1 підписані Додаткові угоди № 3, 4, 5 в двох екземплярах до Договору № 87 від 01.01.2024 найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету з квитанціями про сплату. Вказує, що її донька завжди вчасно сплачує кошти за проживання в гуртожитку, заборгованості немає. Також сплачено за проживання за грудень 2024 за неї та за доньку одночасно. Вона та її донька знаходяться під постійним тиском зі сторони директора Студентського містечка ЧНУ ім. Б. Хмельницького та заступника директора Студентського містечка з організаційних питань, завідувачки гуртожитку № 1, останні, використовуючи свої посади, налаштовують мешканців гуртожитку. Вони майже кожного дня приходять до їх кімнати в супроводі 10-15 невідомих їм осіб та вимагають їхнього виселення.

Скаржниця вказує, що надана в позові інформація щодо виселення її дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає дійсності. ЇЇ донька лише після нападу та побиття її швейцаром 05.08.2024, вимушена періодично залишатись на ніч у знайомих, оскільки отримала після нападу синці та гостру реакцію на стрес. Вони змушені були викликати наряд поліції та швидку медичну допомогу. Її донька є внутрішньо переміщеною особою, кімнату в гуртожитку отримала як ВПО.

Скаржниця зазначає, що в проведенні санітарно-епідеміологічною службою експертизи щодо санітарного стану на поверсі відповідачки на її звернення позивачем ЧНУ було відмовлено.

У процесі розгляду справи судом першої інстанції, скаржниці стало відомо про існування актів про відмову в укладенні додаткової угоди про найм житлового приміщення, які датуються 03.04.2024, 02.05.2024, 03.06.2024. Скаржниця стверджує, що ніхто з керівництва ЧНУ не звертався до відповідачки особисто про укладення з нею додаткової угоди або підписання нового договору про найм, тому і відмов відповідачки від їх укладання не було.

Крім того, скаржниця зазначає, що вона входить до складу сім`ї військовослужбовця (дружина), який загинув при виконанні обов`язків військової служби, а також є пенсіонером за віком, а тому в силу норм ЖК України не може бути виселеною зі службового житлого приміщення без надання іншого житлого приміщення.

28 квітня 2025 року на адресу Черкаського апеляційного суду від Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем вказано, що після закінчення строку дії договору найму житлового приміщення від 01.01.2024, укладеного між донькою відповідачки, ОСОБА_2 (донька відповідачки) виселилася з займаного приміщення та строк дії договору найму більше не продовжувала.

У кімнаті АДРЕСА_4 без будь-яких правових підстав фактично залишилася проживати мати ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 .

У відзиві вказано, що правових підстав перебувати у студентському гуртожитку в ОСОБА_1 немає, оскільки вона не зверталася з заявою про дозвіл на проживання у вказаній кімнаті та пропозицію про укладення Договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету в якості наймача не подавала.

Копії наказів про виселення були вручені ОСОБА_1 у присутності працівників поліції 04.07.2024 та 05.07.2024, однак відповідачка відмовилася виселятися зі студентського гуртожитку.

Обов`язку забезпечувати відповідачку ОСОБА_1 житлом університет не має. Відповідачка не перебуває у трудових відносинах з університетом та не є його студенткою.

Заслухавши доповідача, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 175779297 від 31.07.2019, право власності на гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровано за Міністерством освіти і науки України (т. 1 а.с. 54).

Згідно з наказом від 13.03.2019 № 343 та додатком до нього, за Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького закріплено на праві господарського відання нерухоме державне майно, зокрема, гуртожиток АДРЕСА_7 (т. 1 а.с. 55-57).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Черкаським РС УДМС України в Черкаській області 16.02.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 99-100).

На підставі заяви ОСОБА_2 та Договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету від 07.07.2022 № 140, ОСОБА_2 (яка є дочкою відповідачки ОСОБА_1 ) заселилась в студентський гуртожиток АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 87. 89-90). Згідно з умовами вказаного вище договору найму, послуги з проживання, які надаються університетом, становлять 1600,00 грн (п. 3.1 Договору); договір укладено строком на 1 місяць, що діє з 07.07.2022 до 07.08.2022.

01.09.2022 між ОСОБА_2 та Черкаським національним університетом ім. Б.Хмельницького було укладено Договір найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 171, відповідно до умов якого орендар приймає в строкове платне користування кімнату АДРЕСА_4 , що перебуває на балансі Університету (п.1.1 Договору). Житлове приміщення передається у тимчасове платне користування з метою тимчасового проживання без реєстрації місця проживання особи та членів його сім`ї матері, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (п.1.2). Послуги з проживання, які надаються університетом становлять 1600,00 грн (п. 3.1). Договір укладено на період дії воєнного стану строком на один місяць, що діє з 01.09.2022 до 30.09.2022 включно (а.с. 171-172).

Додатковою угодою № 3 від 01.02.2023 до Договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 171 від 01.09.2022, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , сторони домовились продовжити договір найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету від 01.09.2022 на 59 днів до 01.04.2023 (т. 1 а.с. 91).

Договір найму житлового приміщення у студентському гуртожитку № 171 від 01.09.2022 щодо кімнати АДРЕСА_4 неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод, зокрема, додатковою угодою № 4 від 01.04.2023 продовжено на 61 день до 01.06.2023 (т. 1 а.с. 92); додатковою угодою № 5 від 01.06.2023 продовжено на 61 день до 01.08.2023 (т. 1 а.с. 93);

додатковою угодою № 6 від 01.08.2023 продовжено на 61 день до 01.10.2023 (т. 1 а.с. 94); додатковою угодою № 7 від 01.10.2023 продовжено на 61 день до 01.12.2023 (т. 1 а.с. 95).

Згідно з договором найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 від 01.01.2024 ОСОБА_2 надано в строкове, платне користування кімнату АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 96-97). Відповідно до п. 1.1. договору, кімната надана з метою тимчасового проживання особи орендаря ОСОБА_2 та членів її сім`ї, а саме її матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на один місяць, що діє з 01.01.2024 до 31.01.2024. Послуги з проживання, які надаються університетом становлять 3000,00 грн.

Додатковою угодою № 1 від 01.02.2024 до договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 від 01.01.2024 строк дії договору продовжено на 60 днів до 01.04.2024 (т. 1 а.с. 98).

Матеріли справи містять заяви інших мешканців гуртожитку АДРЕСА_7 на ім`я директора Студ.містечка ОСОБА_3 , а також на ім`я ректора ЧНУ ім. Б.Хмельницького Черевка О.В. щодо спричинення мешканкою кімнати № 815 ОСОБА_1 , яка утримує у вказаній кімнаті тварин (котів), нестерпних умов проживання у вигляді неприємного запаху від тварин, що є порушенням правил проживання в гуртожитку.

Матеріали справи також містять протоколи засідання студентської ради ЧНУ ім. Б.Хмельницького від 19.06.2024 № 16, від 26.06.2024 № 17, відповідно до яких прийнято рішення виселити ОСОБА_1 наказом по університету із зайнятої кімнати, у зв`язку з систематичним порушенням санітарних норм проживання та створення нестерпних умов проживання у гуртожитку (т. 1 а.с. 109-112).

Наказами ЧНУ ім. Б.Хмельницького від 03.07.2024 № 166 та від 03.07.2024 № 166а, виселено з 03.07.2024 мешканку ОСОБА_1 з гуртожитку АДРЕСА_8 . Підстава: протокол студентської ради від 19.06.2024 № 16 та протокол студентської ради від 26.06.2024 № 17 (т. 1 а.с. 114, 115).

Відповідно до п. 1.3. Положення про користування гуртожитками Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького від 31.12.2021 № 307 (далі також Положення), гуртожитки Університету використовуються для проживання здобувачів вищої освіти під час навчання в Університеті за очною (денною), заочною формою здобуття освіти, які не мають постійного місця проживання за місцем розташування університету.

Пунктом 1.4 Положення передбачено, що у гуртожитках університету можуть проживати:

1) здобувачі вищої освіти за заочною формою здобуття освіти за потреби виконання компонентів навчального плану, що передбачають особисту присутність здобувача освіти в Університеті;

2) сім`я, що складається зі здобувачів вищої освіти Університету;

3) вступники під час проведення вступних випробувань з інших населених пунктів, у тому числі діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, за умови відсутності у них місця проживання за місцезнаходженням;

4) за умови повного забезпечення здобувачів освіти Університету жилою площею у гуртожитку можуть проживати працівники Університету та інші громадяни за наказом ректора на умовах попередньо укладеного строкового цивільно-правового договору найму.

Відповідно до п. 2.13. Положення, місця в гуртожитках для розміщення здобувачів вищої освіти визначаються наказом ректора із додержання санітарних норм за погодженням з органами студентського самоврядування та первинною профспілковою організацією.

Згідно з п. 3.10. Положення мешканцям гуртожитку забороняється, зокрема, тримати в гуртожитку диких і домашніх тварин.

Пунктом 3.12. за порушення правил внутрішнього розпорядку гуртожитку Університету може зробити мешканцю гуртожитку:

- зауваження;

- попередження.

У разі систематичних порушень правил внутрішнього розпорядку гуртожитку з боку мешканця гуртожитку органи студентського самоврядування можуть порушити питання щодо його подальшого проживання в гуртожитку перед адміністрацією гуртожитку Університету. Рішення про подальше проживання такого здобувача вищої освіти в гуртожитку Університету приймає ректор з урахуванням пропозицій органів студентського самоврядування та адміністрації гуртожитку.

Згідно з п. 4.2. Положення, при відрахуванні з начального закладу (у тому числі при його закінченні) або припиненні договору на проживання мешканці гуртожитку залишають його в установленому порядку в триденний термін від дня видачі відповідного наказу або припинення договору найму.

Пунктом 4.5 положення визначено, що у разі грубого порушення мешканцем гуртожитку договору найму на проживання він виселяється з гуртожитку, повністю відшкодовуючи заподіяні збитки і плата за проживання не повертається.

Позивач зазначав, що після закінчення строку дії договору, 01.04.2024 наймачка ОСОБА_2 (дочка відповідачки) виселилась з займаного приміщення (кім. 815 гуртожитку № 1) з речами та більше строк дії договору не продовжувала. Натомість у вказаній кімнаті фактично проживає мати ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_1 , яка своєю поведінкою грубо порушує санітарні норми проживання у студентському гуртожитку та створює нестерпні умови проживання іншим мешканцям гуртожитку ВПО та студентам університету, а саме: у кімнаті площею 12 кв.м разом з відповідачкою знаходяться сім котів, та через неналежний догляд за ними майну університету спричиняється значна шкода, також на поверсі та у кімнаті та під кімнатою відповідачки стоїть нестерпний сморід. Неодноразові заходи попередження з боку керівництва гуртожитку та університету виявилися безрезультатними.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та вирішуючи спір по суті, колегія суддів зазначає, що правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і належать до правовідносин з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

За умовами статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності застосовується положення ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для поживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом статті 812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому.

Із матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачка проживала в гуртожитках Черкаського національного університету ім. Б.Хмельницького, на підставі договорів найму житлового приміщення, укладених між ОСОБА_2 (донькою відповідачки) та ЧНУ ім. Б.Хмельницького.

Так, крайній договір найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 був укладений 01.01.2024 між ОСОБА_2 (орендар) та ЧНУ ім. Б.Хмельницького, строком на один місяць, що діє з 01.01.2024 до 31.01.2024, послуги з проживання становлять 3000,00 грн. Пункт 1.2 зазначеного договору найму передбачає, що житлове приміщення передається у тимчасове платне користування з метою тимчасового проживання без реєстрації місця проживання особи орендаря та членів його сім`ї в складі: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії вказаного договору найму № 87 було продовжено шляхом підписання 01.02.2024 сторонами договору додаткової угоди № 1, на 60 днів, тобто до 01.04.2024.

ОСОБА_1 проживала у кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку № НОМЕР_2 на підставі укладеного її дочкою договору найму з університетом. Тобто відповідачка фактично не була й орендарем кімнати № 815, однак мала право проживати у вказаній кімнаті, відповідно до умов договору найму житла, як член сім`ї орендаря. Відтак, право члена сім`ї на проживання в такому житловому приміщення, безпосередньо пов`язане з правом проживання в ньому самого орендаря. У разі закінчення строку дії договору найму житлового приміщення, підстави для проживання орендаря у вказаному житловому приміщенні відсутні, а отже і відсутні правомірні підстави для такого проживання й членів сім`ї орендаря.

Оскільки строк дії договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 від 01.01.2024 закінчився 01.04.2024 і продовжений сторонами договору не був, про що свідчить відсутність відповідних додаткових угод, підписаними як орендодавцем, так і орендарем, у матеріалах справи, у відповідачки відсутні підстави для продовження проживання у кімнаті АДРЕСА_4 .

При цьому, саме донька відповідачки ОСОБА_2 , як орендар, має право на підписання додаткових угод до договору найму, члени сім`ї, які проживають з орендарем, таким правом не наділені. Тому твердження скаржниці про те, що адміністрація ЧНУ ім. Б.Хмельницького не зверталася до неї з пропозицією укласти додаткову угоду, є безпідставними. Питання щодо підписання нового договору найму жодною зі сторін спору не ініціювалося.

Доводи скаржниці щодо неможливості її виселення без надання іншого житлового приміщення, оскільки вона є членом сім`ї військовослужбовця, який загинув при виконанні обов`язків військової служби, а також є пенсіонером за віком, у розумінні ст. 125 ЖК України, колегія суддів вважає такими, що є недоречними при вирішенні даного спору, оскільки, по-перше, займана відповідачем кімната не є службовим житловим приміщенням, по-друге, відповідачка проживала у вказаній кімнаті не на підставі ордеру на жиле приміщення чи службове жиле приміщення, а на підстав договору найму житла на платній основі. Тобто до вказаного спору застосовуються норми законодавства, які регулюють правовідносини договору найму жилого приміщення і не можуть бути застосовані норми, що регулюють питання виселення з службового житлового приміщення.

Тому пільги, встановлені ст. 125 ЖК України, на відповідачку, у даному спорі, не поширюються.

Наявність у відповідачки статусу внутрішньо-переміщеної особи не підтверджується матеріалами справи, натомість матеріали справи містять докази наявності такого статусу у доньки відповідачки, яка безпосередньо була орендарем кімнати № НОМЕР_1 у гуртожитку № НОМЕР_2 , та яка, як свідчать відповідні докази у справі, у вказаній кімнаті вже не проживає. Крім того, на підтвердження факту непроживання доньки відповідачки у гуртожитку № 1 свідчить й сам факт звернення університету з позовом про виселення лише до ОСОБА_1 .

Щодо наявності інших підстав для виселення відповідачки із займаної кімнати в гуртожитку, а саме систематичне порушення останньою санітарних норм проживання та створення нестерпних умов проживання у гуртожитку, колегія суддів зазначає таке.

Оскільки судом встановлено, що строк дії договору найму житлового приміщення у студентському гуртожитку університету № 87 від 01.01.2024 закінчився, а відтак проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_9 після 01.04.2024 є неправомірним, то вказані обставини є самостійною підставою для задоволення позовних вимог та виселення відповідачки з займаної кімнати, що виключає необхідність надання оцінки обставинам порушення чи непорушення ОСОБА_1 санітарних норм проживання у гуртожитку.

Інші доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення норм матеріального чи процесуального права, не впливають на правильність вирішення судом першої інстанції спору, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2025 року в справі за позовом Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького до ОСОБА_1 про виселення із займаного приміщення без надання іншого житла, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 червня 2025 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова