Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/444/24

Провадження №2-о/377/1/25

18 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., присяжних: Шаплико М.О., Козак Л.В., за участі секретарів судового засідання - Присяжного В.В., Приліпко К.М., заявника ОСОБА_1 , його представника адвоката Климчук В.В., представника Органу опіки і піклування Мартиненко С.М., адвоката особи, стосовно якої розглядається справа ОСОБА_2 в режимі відеоконференції, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

У С Т А Н О В И В :

13 червня 2024 року до суду надійшла заява, в якій заявник просить:

- визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною;

- встановити опіку над ОСОБА_6 та призначити їй опікуна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 17 червня 2024 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено у справі судове засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , та його представник адвокат Климчук В.В., заявлені вимоги підтримали у суді пояснили, що ОСОБА_1 являється рідним сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він проживає разом з матір`ю і батьком - ОСОБА_8 у АДРЕСА_2 ще брат який знаходиться в Великій Британії із сім`єю, та сестра яка проживає у м. Києві. Приблизно з 2018 року вони з батьком помітили, що у матері почалися проблеми з пам`яттю, які суттєво загострилися у 2019 році і з того часу прогресують. На сьогоднішній день у матері - ОСОБА_7 наявний стійкий психічний розлад, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Матері складно висловлювати свої думки, вона не може усвідомити необхідності самостійно одягнутися, доглядати за собою, приготувати собі їжу, не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих. Мати не відчуває потреби у тому щоб поїсти, не розуміє які продукти споживає, забуває імена і не впізнає людей, у тому числі своїх дітей та чоловіка, не розуміє юридичної значимості таких дій, як підписання документів, усвідомлення їх змісту. Розлад її здоров`я має хронічні стійко прогресуючі ускладнення, внаслідок чого вона не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Проживаючи разом з матір`ю після погіршення стану її здоров`я, більше п`яти років він постійно опікується нею та здійснює постійний догляд, і у травні 2024 року оформив це документально, про що органами соціального захисту складено відповідний акт. Також зі стану матері вбачається, що він має незворотній характер, отже з метою реалізації та захисту її прав, майнових та немайнових інтересів, які вона за станом здоров`я не може самостійно здійснювати, ним до суду подана дана заява про визнання ОСОБА_7 недієздатною, встановлення опіки та призначення його опікуном.

ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, судом визнана її неявка в судове не обов`язковою із-за стану її здоров`я.

Представник ОСОБА_7 , адвокат Чикилевська О.В., в судовому засіданні підтримала заяву, суду пояснила, що після спілкування з ОСОБА_7 , може пояснити що остання дійсно має проблеми з пам`яттю, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона погано орієнтується у просторі і не розуміє що відбувається навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих.

Представник Органу Опіки та Піклування Мартиненко С.М., в судовому засіданні підтримала дану заяву, оскільки спілкувалась з ОСОБА_7 , особисто, остання зустріла її з посшмішкою, сказала що давно не бачила, із її слів вона зрозуміла, що ОСОБА_7 , її прийняла за якусь родичку. Після спілкування вона зробила висновок, що остання дійсно має проблеми з пам`яттю, вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вона погано орієнтується у просторі і не розуміє що відбувається навколо неї, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, до суду надано письмову заяву про розгляд справи без його участі, за наявними матеріалами справи.

Ухвалою від 28 серпня 2024 року по справі була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручене експертам Чернігівської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Ухвалою від 26.05.2025 року було поновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник ОСОБА_1 являєся рідним сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Відповідно витягу №3 97 про зареєстрованих у житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_3 , з ОСОБА_7 , зареєстровані чоловік ОСОБА_8 ,; заявник її син ОСОБА_8 , та інший син ОСОБА_9 , який по факту проживає за кордоном і двоє неповнолітніх дітей (а.с.11).

В матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 чоловіка ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , (сина ОСОБА_11 ; ОСОБА_13 , - доньки ОСОБА_11 , з яких вбачається, що опікунами ОСОБА_11 , вони бути не можуть в силу поганого стану здоров`я, постійним проживанням і роботою за межами України і міста Славутича (а.с. 97, 102,106 ).

При обстеженні головного мозку у 2018 році у ОСОБА_11 , було виявлено ознаки дисциркуляторної енцефалопатії, зовнішньої замісної гідроцефалії (протокол обстеження від 07.08.2018) ( а.с.13).

За результатами консультації 22.09.2020 у лікаря невропатолога у ОСОБА_7 також діагностовано дисциркуляторна енцефалопатія, когнітивні порушення(а.с.12).

29.01.2024 ОСОБА_11 , поставили на облік у лікаря психіатра та оформлена довідка про необхідність стороннього догляду (запис в амбулаторній карті ОСОБА_7 , довідка від 04.06.2024)( а.с.18).

Згідно консультативного висновку від 05.02.2024 КНП Чернігівська обласна лікарня лікарем психіатром ОСОБА_7 видано висновок (встановлений діагноз) наслідки органічного ураження головного мозку у вигляді психоемоційного синдрому з інтелектуально мисленевим зниженням аж до деменції, емоційно-вольовими розладами (а.с.15).

06.02.2024 висновком №8 ЛКК КНП Славутицька міська лікарня про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку ОСОБА_7 було рекомендовано соціальні послуги - догляд вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи ( а.с.20).

Згідно консультативного висновку від 24.04.2024 КНП Чернігівська обласна лікарня та інформації за результатами візиту, лікарем психіатром ОСОБА_7 видано висновок встановлений діагноз) судинна деменція, неуточнена (F01.90) (а.с.16).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 143 від 03.04.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді судинної деиенції (МКХ-10 F 01.8), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Актом встановлення факту здійснення догляду №35 від 13.05.2024 встановлено що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 здійснює постійний догляд на непрофесійній основі за своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Перелік соціальних послуг які надаються - допомога в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування, пересування в побутових умовах), ведення домашнього господарства (купівля продуктів харчування та ліків, інших товарів, приготування їжі, прибирання житла, прання білизни, оплата платежів), психологічна підтримка ( а.с.19).

Відповідно подання Органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 16.08.2024 року № 03-11-06 було надано висновок про доцільність призначення ОСОБА_3 опікуном над його матір`ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.91).

Дослідивши матеріали справи суцд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі № 636/398/19 (провадження № 61-5685св20) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

Зважаючи на вище зазначене в сукупності, суд вважає, що заява ОСОБА_14 , в частині визнання ОСОБА_11 , недієздатною підлягає задоволенню, оскільки остання внаслідок стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Оскільки в силу ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, суд вважає за необхідне також роз`яснити заявникові, що відповідно до ч. 7 даної статті клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Вирішуючи заяву в частині призначення опіки над ОСОБА_11 , суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 41, статті 58 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

В матеріалах справи наявний висновок Органу опіки та піклування Славутицької міської ради про доцільність призначення ОСОБА_14 , опікуном ОСОБА_15 .

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви і в частині призначення опікуна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною.

Встановити опіку над ОСОБА_6 та призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 її опікуном.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною встановити на 2 (два) роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 19.06.2025 року.

Суддя Т. О. Малишенко

Присяжні: М.О. Шаплико

Л.В. Козак