Справа № 279/3760/24
Провадження №2/283/52/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Левченко О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування позовних вимог позивав зазначив, що у 2016 році він проживав з відповідачем однією сім?єю без реєстрації шлюб. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На початку 2017 року відповідач зникла, залишивши дитину. На дзвінки вона не відповідала. Через три тижні відповідач повернулась, але 10.03.2017 року вона знову пішла і більше не поверталася. Весь цей час син проживає з ним і ні разу не бачив своєї матері. Мамою він називає жінку з якою позивач одружився у 2021 році.

Таким чином відповідач не виконує свої батьківські обов`язки та не приймає у часті у вихованні сина.

За таких обставин просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, які вказані в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з?явилась. Надіслала до суду заяву про визнання позову та пояснення в яких вона вказала, що шкодує через те, що залишила сина на не виховувала його. Однак на даний час виправити ситуацію неможливо.

Суд не прийняв визнання позову та продовжив судовий розгляд.

Згодом відповідач надіслала до суду заяву в якій просить надати їй можливість спілкуватись з сином та не позбавляти її батьківських прав.

Після цього знову надала заяву в якій просить позбавити її батьківських прав.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позивач просить позбавити відповідача з підстави ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що таке ухилення має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема:

-не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання;

-не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;

-не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;

-не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;

-не виявляють інтересу до її внутрішнього світу;

-не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце в тому випадку, якщо мати або батько не виконують свої батьківські обов`язки за відсутності об`єктивних причин, які б перешкоджали цьому. Усталеною є позиція судів про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , яка до реєстрації шлюбу мала прізвище ОСОБА_2 (а.с. 50), є батьками сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Згідно довідки про склад сім?ї, яка видана Спілкою голів окружних будинкових, вуличних комітетів Коростенської міської ради Житомирської області, позивач разом з сином проживає в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14).

06.11.2021 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 ї їм присвоєне спільне прізвище ОСОБА_2 (а.с. 6).

01.11.2017 року відповідач нотаріально посвідчила заяву в якій вказала, що відмовляється від батьківських прав стосовно свого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином вищевказана заява відповідача про відмову від батьківських прав стосовно свого сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є неправозгідною та не несе жодних юридичних наслідків, але свідчить про те, що вона не мала наміру виховувати свою дитину та виконувати батьківські обов?язки.

Згідно інформації про стан утримання, навчання та виховання дитини, яка надана Дошкільним навчальним закладом № 14 м. Коростень (а.с. 7), позивач та його дружина ОСОБА_5 приділяють належну увагу та турботу щодо розумового та фізичного розвитку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Біологічна мати ОСОБА_3 не з`являлася до навчального закладу та не цікавилась життям дитини.

З довідки Коростенського міського ліцею № 6, в якому навчається ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , також вбачається, що відповідач участі у житті дитини не приймає та не цікавиться її навчанням (а.с. 8).

При з?ясуванні думки дитини ОСОБА_3 02.12.2016 року останній пояснив, що його мамою є жінка ОСОБА_5 з якою живе його тато. Жінку, яка його народила він ніколи не бачив та не знає.

Це вказує на те, що відповідач жодного разу не намагалась та не намагається налагодити з сином відносити та брати участь у його вихованні.

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Коростенської міської ради у своєму висновку вказав про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29-30). До такого висновку він прийшов у зв?язку з тим, що відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та не надає їй матеріальну допомогу.

Суд погоджується з даним висновком, оскільки вищевказані докази вказують на те, що відповідач свідомо ухиляється від виховання свого сина.

За таких обставин суд позбавляє ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 217-270 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 19, 164, 196 Сімейного кодексу України,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко