ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2025 року

м.Харків

справа № 613/1267/23

провадження № 22-ц/818/1532/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, поділ майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Іванової Ганни Сергіївни на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2024 року, постановлене під головуванням судді Уварової Ю.В., -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з урахуванням заяви про зміну предмета позову просила: визнати недійсним договір купівлі-продажу № 5142/2023/3992513 транспортного засобу LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати автомобіль LEXUS модель RX 300, рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , об`єм (потужність) двигуна 1998 см.куб. об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; здійснити поділ майна подружжя шляхом: залишення у власності ОСОБА_2 автомобіля LEXUS моделі RX 300, рік випуску 2019, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , об`ємом (потужністю) двигуна 1998 см.куб. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя грошової компенсації вартості 1/2 частки транспортного засобу марки Lexus RX 300, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 .

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску, VIN код ТЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (після перереєстрації на нового власника НОМЕР_4 ) у розмірі 617 496 гривень 59 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6 167,00 гривень. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Іванова Ганна Сергіївна просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску, VIN код ТЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (після перереєстрації на нового власника НОМЕР_4 ) у розмірі 617 496 гривень 59 копійок та постановити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки у порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску, VIN код ТЗ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 (після перереєстрації на нового власника НОМЕР_4 ) у розмірі 5 000,00 гривень.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1/2 частини автомобіля не доведені належними доказами. Зауважує, що судом першої інстанції не взято до уваги договір купівлі-продажу автомобіля де зазначена реальна вартість транспортного засобу на час укладення даного договору; також судом першої інстанції проігноровано клопотання відповідача ОСОБА_3 щодо прохання про неврахування експертного висновку № 229-23 від 26.10.2023 року, оскільки даний висновок було надано ним для суду лише на підтвердження факту неробочого стану транспортного засобу на час укладення договору купівлі-продажу, а не для визначення ринкової вартості автомобіля. Вартість автомобіля завищена та не відповідає реальним цінам на цей автомобіль, оскільки авто було у ДТП та мало пошкодження. Отже рішення суду підлягає зміні в частині стягнення 1/2 частки вартості спільного майна подружжя зі зменшенням суми вартості зазначеного майна, що буде відповідати вартості автомобіля зазначеного у договорі купівлі-продажу.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішення суду оскаржується в частині задоволених позовних вимог, тому судом апеляційної інстанції в іншій частині не переглядається.

Задовольняючі позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1/2 частини вартості автомобіля суд першої інстанції виходив із того, що у даній справі встановлено, що спірний транспортний засіб був придбаний у період зареєстрованого шлюбу між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 , презумпція спільності права власності подружжя на придбане в період шлюбу майно, за якою частки подружжя є рівними, не спростована. Позивач є співвласником автомобіля (1/2 частки), оскільки він перебував у спільній сумісній власності колишнього подружжя. Враховуючи, що позивачка є власником лише 1/2 частини спірного автомобіля, який є неподільною річчю, і належна їй частка у цьому майні не може бути виділена в натурі, при тому, що інший його власник - відповідач ОСОБА_2 відчужив автомобіль з власної волі, без згоди позивача, суд вважав, що позивач обрала належний спосіб захисту права шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошової компенсації вартості частки відчуженого автомобіля. Щодо розміру 1/2 частки в майні суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторонами у суді першої інстанції не були заявлені клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, але на адресу суду було надано експертний висновок № 229-23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 від 26.10.2023 року та із вказаного висновку вбачається, що ринкова вартість автомобіля LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 з урахуванням відновлювального ремонту (авто пошкоджене внаслідок ДТП, яка відбулась 12.10.2023 року), становить 1 234 993, 18 грн отже сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 617 496, 59 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період шлюбу 22.07.2022 року ОСОБА_2 було придбано транспортний засіб LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Право власності на зазначений автомобіль зареєстровано 22.07.2022 року за відповідачем ОСОБА_2 , даний факт підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, станом на 12.06.2023 року, 11.08.2023 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14 березня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Після припинення відносин між сторонами діти проживають з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується договором про виплату аліментів на дітей, виховання та утримання дітей, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Таранською А.М., зареєстрованим у реєстрі за № 619.

15.08.2023 року відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження вказаного автомобіля, а саме уклав із ОСОБА_3 (покупцем) договір купівлі-продажу № 5142/2023/3992513 транспортного засобу Lexus RX 300, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 20 000,00 грн.

Зазначене підтверджується листом начальника ТСЦ МВС № 6343 від 16.08.2023 року № 31/20/13-710/.

Після відповідної реєстрації зазначеного договору у сервісному центрі 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, право власності на зазначений транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_3 , видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, транспортному засобу Lexus RX 300, 2019 року випуску, VIN код ТЗ НОМЕР_2 було присвоєно новий реєстраційний номер НОМЕР_4 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу 5142/2023/3992513, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилається на те, що у період шлюбу, укладеного між нею та ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , об`ємом (потужністю) двигуна 1998 см.куб. Право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано 22.07.2022 року за відповідачем ОСОБА_2 , який і користувався зазначеним автомобілем. Згоди на добровільний поділ спільно нажитого майна сторонами не досягнуто, домовленості щодо отримання компенсації сторони також не дійшли.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто ст. 60 СК України встановлено презумцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Зазначені вимоги Сімейного кодексу України кореспондуються з ч.3 ст.368 ЦК України майно, за якою набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Згідно з ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі (частина 1 статті 71 СК України), а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки (частини 4, 5 ст.71 .СК України)

У разі недосягнення такої згоди між подружжям може застосовуватися стаття 365 ЦК України, за наявності для цього відповідних підстав суд може присудити одному з подружжя річ у натурі, а іншому грошову компенсацію з підстав, передбачених цією статтею.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 23 і 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонами в період шлюбу 22.07.2022 року було придбано транспортний засіб LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначена правова позиція також висловлена ще у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

З матеріалів також убачається, що після розірвання шлюбу 15.08.2023 року відповідач ОСОБА_2 здійснив відчуження оспорюваного автомобіля, а саме уклав із ОСОБА_3 (покупцем) договір купівлі-продажу № 5142/2023/3992513 транспортного засобу Lexus RX 300, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 20 000,00 грн.

Верховний суд у постанові від 05.07.2023 року у справі № 295/98/21 зазначив, що у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Даних про те, що кошти від продажу автомобіля були використані в інтересах сім`ї, з огляду на те, що продаж відбулася після розірвання шлюбу, матеріали справи не містять.

Висновки суду про стягнення на користь позивачки вартості 1/2 частки автомобіля є обґрунтованими та відповідають вимогам закону.

Щодо розміру вартості автомобіля судова колегія зазначає наступне.

Згідно ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилався на те, що позивачкою не надано доказів вартості автомобіля на час укладення договору купівлі-продажу.

При зверненні до суду першої інстанції із заявою про зміну предмета позову, позивачем долучено копію звіту про оцінку колісного транспортного засобу марки LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 , проведеного 22.08.2023 року ТОВ " Експертна оцінка майнових прав" з метою визначення ринкової вартості транспортного засобу із застосуванням порівняльного методичного підходу. Технічний огляд транспортного засобу не проводився. Ідентифікація КТЗ виконана за інформацією зі слів замовника ОСОБА_1 та на підставі наданих нею документів. За результатами оцінки спірного транспортного засобу встановлено, що ринкова вартість оцінюваного КТЗ на дату оцінки, визначена порівняльним підходом, складає 1 719 000,00 грн.

Крім того до матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_3 , долучено висновок ескперта № 229-23 експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 від 26.10.2023 року.

Із вказаного висновку вбачається, що експертний (технічний) огляд проводився 12.10.2023 року у світлий час доби за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 115а, СТО. Огляд проводився у присутності власника КТЗ. Згідно з висновком, досліджувальний КТЗ має пошкодження, перелік яких наводиться у таблиці у дослідницькій частині даного висновку, для усунення яких потрібен відновлювальний ремонт обсягом, наведеним у калькуляції. Представлений КТЗ комплектований, укомплектований, не на ходу. Ринкова вартість автомобіля LEXUS Модель RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN код ТЗ НОМЕР_2 з урахуванням відновлювального ремонту (авто пошкоджене внаслідок ДТП, яка відбулась 12.10.2023 року), становить 1 234 993, 18 грн.

При цьому колегія суддів зазначає, що ДТП, на яке посилається відповідач, сталося після продажу автомобіля.

При цьому всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, доказів на підтвердження дійсної вартості автомобіля відповідачем суду першої інстанції надано не було, клопотання про призначення експертизи для визначення вартості також не заявлено.

Посилання ОСОБА_2 на той факт, що при ухваленні судового рішення судам необхідно врахувати суму, за яку транспортний засіб було придбано, згідно з договором купівлі-продажу від 22.07.2022 року, а також суму, за яку його було відчужено відповідачу ОСОБА_3 , згідно з договором купівлі-продажу від 15.08.2023 року є безпідставними, виходячи з наступного.

Сторони правочинів повинні діяти добросовісно й у випадку порушення цього обов`язку вони позбавляються захисту (стаття 13 ЦК України).

Зазначене свідчить, що відчуження одним із подружжя спільного подружнього майна за ціною, нижчою за ринкову вартість цього майна, без згоди на таку вартість іншого з подружжя є порушенням права цього подружжя на мирне володіння своїм майном та отримання за нього справедливої ціни, а також є проявом недобросовісності відчужувача, що позбавляє останнього права виплатити компенсацію саме у визначеному договором розмірі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції іншому з подружжя (співвласнику) у зв`язку з припиненням його права на спільне майно. При цьому вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним з подружжя проти волі іншого. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Він є сталим при вирішенні вказаного правового питання у спірних правовідносинах. Підстав для відступу від нього немає.

Твердження відповідача про те, що визначена у висновку експерта середня ринкова ціна автомобіля LEXUS моделі RX 300, 2019 року випуску є недостовірною судова колегія не приймає, оскільки при оцінці автомобіля не врахована інформація про ДТП, яка сталася 12.10.2023 року, є безпідставними.

Відповідач в порушення ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав доказів на спростування розміру визначеної експертом ринкової вартості автомобіля та не надав іншого висновку про дійсну вартість автомобіля на час розгляду справи.

Клопотань у суді першої інстанції щодо призначення у справі судової товарознавчої експертизи відповідачем не заявлялась.

Цивільно-процесуальним законом передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок від 10.10.2023 року складений експертом, попередженим про кримінальну відповідальність, і є належним і допустимим доказом.

Доказів на спростування зазначених експертом висновків, відповідач суду не надав.

Суд першої інстанції визначаючи, який із наданих позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 доказів визначення ринкової вартості спірного транспортного засобу вважав за необхідне взяти до уваги, той факт, що при експертному дослідженні транспортного засобу на замовлення позивачки визначення середньої вартості вищезазначеного транспортного засобу було здійснено без огляду автомобіля та без урахування технічного стану транспортного засобу, на підставі статистичних даних, які мають схожі технічні характеристики. При експертному дослідженні транспортного засобу, проведеному на замовлення ОСОБА_3 , експертом безпосередньо було оглянуто транспортний засіб, встановлено той факт, що транспортний засіб був у ДТП. Відтак суд першої інстанції віддав перевагу доказу, наданому відповідачем ОСОБА_3 .

Виходячи з вищевикладеного судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що при визначенні розміру компенсації вартості 1/2 частки спірного автомобіля необхідно взяти до уваги висновок експерта, наданий відповідачем ОСОБА_3 , та з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки стягнути грошову компенсацію ринкової вартості 1/2 частки спірного автомобіля, яка визначена на час розгляду справи з урахуванням технічного стану транспортного засобу.

Висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Іванової Ганни Сергіївни - залишити без задоволення.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14 листопада 2024 року в частині задоволених позовних вимог - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 18.06.2025 року.