РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Володимирський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 у травні 2025 року звернулася до суду з позовом до Оваднівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності в порядку спадкування за заповітом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . На випадок своєї смерті батько залишив заповіт, який 29.10.1997 року посвідчений заступником виконавчого комітету голови Оваднівської сільської ради народних депутатів Володимир-Волинського району Волинської області, в якому він зробив таке розпорядження: усе його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати за законом на день його смерті заповідає в рівних частинах, ОСОБА_3 , позивачу - ОСОБА_1 .

Після смерті батька відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Крім вказаного майна, залишилось право на завершення приватизації та реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №17/19 від 30.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,30 га для ведення особистого господарства в с.Овадне Волинська область.

Позивач вказує, що в даний час у неї виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, та через те що покійний батько не встиг за життя завершити приватизацію та зареєструвати на себе право власності на земельні ділянки вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Крім неї спадкоємцем після смерті батька міг бути брат позивачки ОСОБА_3 , однак свою частку після смерті батька він не прийняв, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зважаючи на викладене позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 ;

- право на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Овадне, Володимирського району Волинської області, які були передані безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №17/19 від 30.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Ухвалою судду від 12.05.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що представник відповідача визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 діяв Цивільний Кодекс Української РСР в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини (ст.ст.525,526 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.548 ЦК УРСР).

Згідно ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодаємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивача. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №07, копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 та копією свідоцтва про шлюб позивача серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з: права власності на житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , а також права на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Овадне, Володимирського району Волинської області, які були передані безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №17/19 від 30.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Наявність у спадкодавця права власності на вказане нерухоме майно підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 17.10.1988 року та копією рішення сесії Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №17/19 від 30.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, який 29.10.1997 року посвідчений заступником виконавчого комітету голови Оваднівської сільської ради народних депутатів Володимир-Волинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №32, в якому зробив таке розпорядження: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Овадне Володимир-Волинського району, та все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати за законом на день його смерті заповідає в рівних частинах , ОСОБА_3 , позивачці - ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , відповідно до положень ст.ст.527, 549 ЦК УРСР, є спадкоємцем за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області №289 від 03.09.2024.

Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З дослідженої судом спадкової справи №476/2018 встановлено, що ОСОБА_3 не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлена.

03 вересня 2024 року позивач звернулася до нотаріуса в усній формі щодо видачі їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька.

Проте, згідно листа державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 03.09.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що вона не надала оригінали правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після смерті батька права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 206, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Оваднівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрації права власностіна земельну ділянку площею 0,21 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, та на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Овадне, Володимирського району Волинської області, які були передані безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 відповідно до рішення Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області №17/19 від 30.03.1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18.06.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Оваднівська сільська рада Волинської області, , місцезнаходження: вул.Перемоги, 20, с.Овадне, Володимирський район, Волинська область.

Головуючий А.М. Лутай