УХВАЛА

13 червня 2025 року

м. Київ

справа № 204/15568/23

провадження № 61-7140ск25

розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирними будинками,

ВСТАНОВИВ:

КП «Жилсервіс-5» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року позов КП «Жилсервіс-5» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Жилсервіс-5» заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2022 року до 31 липня 2023 року в розмірі 9 060,13 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року у цивільній справі № 204/4608/21 за позовом КП«Жилсервіс-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирними будинками змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП«Жилсервіс-5» заборгованість за надані послуги за період з 01 червня 2022 року по 31 липня 2023 року в сумі 3 020, 04 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 04 червня 2025 року до Верховного Суду, КП «Жилсервіс-5» просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року та залишити в силі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, який встановлює один з «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис ЦПК України також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 цього Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що до переліку малозначних справа відносяться справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на час подання позову ціна позову не перевищувала сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ціна позову у цій справі складає 9 060,13 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (30 х 3 028 грн = 90 840грн). Таким чином ця справа відноситься до категорії малозначних.

Отже судове рішення у цій справі за загальним правилом не підлягає касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі КП «Жилсервіс-5» зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, обумовлена необхідністю висловлення позиції Верховного Суду щодо належного застосування частини першої статті 543 ЦК України у правовідносинах щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Також вказує, що справа має виняткове значення для заявника, з огляду на те, що КП «Жилсервіс-5», незважаючи на запровадження воєнного стану та систематичні ракетні обстріли, продовжує забезпечувати безперервне надання послуг з управління багатоквартирними будинками у м. Дніпро, а тому судовий захист права на отримання оплати за наданні послуги є необхідною умовою для збереження житлової інфраструктури, належного санітарного та технічного стану будинків, а також для запобігання поглибленню боргової кризи у сфері житлово-комунального господарства.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну (9 060,13 грн) й предмет позову, часткове задоволення позовних вимог, складність справи, встановлені судом апеляційної інстанції обставини, оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення суду апеляційної інстанції у цій справі.

Незгода заявника з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами та правовою оцінкою наявних у матеріалах справи доказів не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також КП «Жилсервіс-5» не доведено, що справа з ціною позову у розмірі 9 060,13 грн має виняткове значення для підприємства.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судом апеляційної інстанції.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Жилсервіс-5» подало касаційну скаргу на судове рішення, що згідно з приписами ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 30 квітня 2025 року у цивільній справі за позовом комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирними будинками.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович