Справа №339/145/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

представник позивача Р.Владко звернувся з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 102852.50 грн за кредитними договорами №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року та №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 16 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено кредитний договір №18409-12/2022 та 27.12.2022 року такий же договір за №31556-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» зобов`язувався надати відповідачу грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 15000,00 грн та в сумі 11300 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а вона - зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5 % на день.

Відповідач, отримавши кредит на картку, виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі, що спричинило виникнення заборгованості.

28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ( змінено назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу заборгованість відповідача за кредитним договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складає 58500 грн, а за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року складає 44352,50 грн.

23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19 червня 2025 року відповідач подала письмові пояснення, зазначивши, що позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 102852.50 грн за кредитними договорами №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року та №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року визнає частково.

Звертає увагу на те, що кредитний договір №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року укладено на 25 днів до 09 січня 2023 року та відсторочено на 20 днів до 28 січня 2023 року.

Кредитний договір №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року укладено на 25 днів до 20 січня 2023 року та відсторочено на 10 днів до 31 січня 2023 року.

Після закінчення терміну договорів надалі продовжували нараховувати відсотки, що суперечить чинному законодавству та позиції Верховного суду (а.с.95-96).

Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи.

Представник позивача в позовній заяві просить засідання проводити у його відсутності (а.с.4).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, надавши письмові пояснення, в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості на підставі виконання зобов"язань за кредитними договорами.

Як свідчать матеріали справи, 16 грудня 2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №18409-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями.

Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 25 днів, тобто до 09 січня 2023 року, дата надання кредиту 16 грудня 2022 року.

У п.2.3. договору вказано, що у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п.1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (а.с.6-8).

Згідно додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту, сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 16 грудня 2022 року, кількість днів у розрахунковому періоді 25, сума кредиту 15000 грн, проценти за користування кредитом -3712.50 грн (а.с.9).

Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W7946.

До матеріалів справи долучено довідку iPAY вих. № 2919_01 від 18 березня 2025 року на підтвердження перерахування коштів на картку НОМЕР_1 номер транзакції у системі iPAY.ua -186834303 зараховано 15000 грн 16 грудня 2022 року (а.с.25).

09 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено додаткова угода до кредитного договору №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року, якою погоджено відстрочити виконання зобов`язання за договором на 20 днів, тобто до 28 січня 2023 року. Будь які нарахування за кредитним договором зупиняються на строк дії відстрочення, сума заборгованості становить 18712.50 грн, з них: сума кредиту 15000 грн, проценти за користування кредитом 3712.50 грн (а.с.10). Цього ж дня відповідачем здійснено платіж у сумі 5700,00 грн (а.с.21).

27.12.2022 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №31556-12/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями.

Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11300 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 25 днів, тобто до 20 січня 2023 року, дата надання кредиту 27 грудня 2022 року.

У п.2.3. договору вказано, що у разі, якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п.1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору (а.с.34-36).

Згідно додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту, сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту 27 грудня 2022 року, кількість днів у розрахунковому періоді 25, сума кредиту 11300 грн, проценти за користування кредитом -5650 грн (а.с.37).

Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W492.

До матеріалів справи долучено довідку iPAY вих. № 2919_01 від 18 березня 2025 року на підтвердження перерахування коштів на картку НОМЕР_1 номер транзакції у системі iPAY.ua -189443761 зараховано 11300 грн 27 грудня 2022 року (а.с.51).

22 січня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем укладено додаткова угода до кредитного договору №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року, якою погоджено відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 31 січня 2023 року. Будь які нарахування за кредитним договором зупиняються на строк дії відстрочення, сума заборгованості становить 18927.50 грн, з них: сума кредиту 11300 грн, проценти за користування кредитом 7627.50 грн (а.с.38). Цього ж дня відповідачем здійснено платіж у сумі 3322,20 грн (а.с.47).

28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ( змінено назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС») (а.с. 59) укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором (а.с.26-32).

Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу та розрахунку заборгованості заборгованість відповідача за кредитним договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складає 58500 грн, з них: сума простроченого основного боргу за кредитом 15000 грн; сума нарахованих процентів 43500 грн (а.с.33,20-24), а за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року складає 44352,50 грн з них: 11300 грн сума простроченого основного боргу за кредитом; сума нарахованих процентів 33052.50 грн (а.с.58, 46-50).

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відповідач у письмових поясненнях не оспорює факт укладення договорів, отримання кредиту, заперечується тільки вимога про стягнення процентів за межами дії кредитних договорів.

Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Як зазначено в статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 дійшла висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Встановлення строку дії кредитного договору має важливе значення для правильного вирішення справи з огляду на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18)).

Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом») (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Верховним Судом у постанові від 19.09.2020 року у справі № 686/18977/17 зазначено, що «положеннями частини другої статті 536, частини другої статті 625 та статті 627 ЦК України не обмежено право сторін визначити у договорі розмір процентів за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Однак, диспозитивний характер цих норм у цілому обмежується положенням частини другої статті 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення трьох процентів річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не будь-яким іншим способом обчислення процентів за умовами договору. Отже, положеннями ЦК України передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення, зокрема, у розмірі певного проценту за кожен день прострочення.

Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року (станом на дату відступлення права вимоги) складає 58500 грн, з них: сума простроченого основного боргу за кредитом 15000 грн; сума нарахованих процентів 43500 грн (а.с.33,20-24), а за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року складає 44352,50 грн з них: 11300 грн сума простроченого основного боргу за кредитом; сума нарахованих процентів 32052.50 грн (а.с.58, 46-50).

У зв`язку зі спливом строку кредитування за договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року до 28 січня 2023 року та за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року до 31 січня 2023 року припинилося право ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» нараховувати відсотки за кредитом, то після закінчення терміну договорів не мав права нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами.

Користування кредитом - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Суд вважає, що оскільки право позивача нараховувати відсотки за користування кредитом припинилось за договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року з 29 січня 2023 року та за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року з 01 лютого 2023 року, то вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитами поза межами строку дії договорів не підлягає задоволенню за необґрунтованістю в розмірі 65212.50 грн, зокрема, за кредитним договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року в розмірі 39787.5 грн, а за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року в розмірі 25425 грн.

Такі вимоги можуть бути задоволені у випадку їх пред"явлення згідно з положенням частини другої статті 625 ЦК України про стягнення трьох процентів річних.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 36.596% (37640:102852.50 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати грн з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 886.50 грн (2422.40 х 36.596%).

На підставі викладеного, ст. 526, 1054 ЦК України та керуючись ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС» заборгованість в розмірі 37640 (тридцять сім тисяч шістост сорок) грн, з них за кредитним договором №18409-12/2022 від 16 грудня 2022 року 18712 грн (заборгованість по тілу 15000 грн; заборгованість по відсотках 3712.50 грн) та за кредитним договором №31556-12/2022 від 27 грудня 2022 року 18927.50 грн (заборгованість по тілу 11300 грн; заборгованість по відсотках 7627.50 грн) та 886 (вісімсот вісімдесят шість) грн 50 коп судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог в розмірі 65212.50 грн відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС» місцезнаходження бульвар Вацлава Гавела,6 м.Київ, .

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Головенко О.С.