Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 31.08.2015 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №014/5550/74/104174 від 09.02.2007 р. визначену станом на 05.08.2015 р. у сумі 206 773,46 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4 489 906,62 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.02.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор), правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір №014/5550/74/104174 за яким кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 100000,00дол.США до 09.02.2022 під 13,5% річних.

В подальшому, 26.03.2009 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору , якою капіталізовано заборгованість за кредитом та зменшено розмір щомісячних платежів на період з 15.04.2009 по 14.04.2010 у зв`язку із чим Графік погашення було викладено у новій редакції у Додатку до зазначеної угоди.

Уклавши кредитний договір, відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти частинами та сплатити нараховані відсотки шляхом здійснення щомісячних (до 01 числа) ануїтентних платежів на відповідні рахунки для повернення кредиту (в розмірі згідно графіку повернення кредиту) та сплатити нараховані відсотки (п.5.1. кредитного договору), а у разі прострочення свого грошового зобов`язання сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.9.1. кредитного договору). Крім того, відповідач зобов`язався на вимогу кредитодавця повернути кредитні кошти у випадку неналежного виконання ним умов кредитного договору (п.6.5 кредитного договору).

Позивач стверджує, що відповідач припинив належно виконувати свої грошові зобов`язання, незважаючи на переплату тіла кредиту, відповідач не сплачує відсотки.

З 15.12.2013 у позичальника почала утворюватися прострочена заборгованість по сплаті відсотків, внаслідок чого у Банку виникло право вимоги повернення тієї частини кредиту, строк виплати якої не настав, та сплати відсотків.

Банк 09.06.2015 направив позичальнику листа з вимогою усунути в 60-денний термін допущені порушення у зобов`язанні або достроково повернути кредитні кошти, сплатити нараховані відсотки та пеню. Дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

З урахуванням викладеного ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/5550/74/104174.

Ухвалою судді Маслак В.П. від 11.09.2015 відкрито провадження за позовною заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с.43 т.1).

Відповідач 18.12.2015 подав зустрічну позовну заяву в якій просив визнати недійсним кредитний договір №014/5550/74/104174 від 09.02.2007 р. Вказав, що добросовісно виконував умови кредитного договору щодо повернення кредиту, вимогу банку від 09.06.2015 не отримував (а.с. 54 57 т.1).

Банк не повідомив ОСОБА_5 про дійсні умови кредитного договору, текст якого ОСОБА_2 , як громадянин Нігерії, прочитати без відповідного перекладу на англійську мову не міг, а тому помилився щодо істотних умов кредитного договору.

Ухвалою від 18.12.2015 прийнято до спільного розгляду в одне провадження із первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору №014/5550/74/104174 від 09.02.2007р.

Розпорядженням керівника апарату від 12.03.2016 у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_6 з 22.02.2016 на лікарняному по вагітності та пологах по справі №296/10050/15-ц призначено повторний розподіл (а.с. 73 т.1).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2016 головуючим визначено суддю Бондарчук В.В. (а.с. 74).

Ухвалою головуючого судді Бондарчук В.В. від 15.03.2016 прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено судовий розгляд (а.с. 75 т.1).

ОСОБА_2 23.12.2016 подав заяву про збільшення зустрічних позовних вимог (а.с. 96 98 т.1), яка прийнята до провадження протокольною ухвалою суду від 17.01.2017 (а.с. 115 т.1).

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_7 у відставку по справі №296/10050/15-ц призначено повторний автоматизований розподіл та головуючим суддею визначено суддю Сингаївського О.П. (а.с. 207, 208 т.1).

Ухвалою судді Сингаївського О.П. від 02.07.2018 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 209 т.1). Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву.

На адресу суду 14.11.2019 від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву згідно якого просив відмовити в задоволенні позову ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (а.с. 244 248 т.1). Вказав, що існувала усна домовленість про зменшення банком відсоткової ставки з 13,5% до 6,75% річних за умови внесення ОСОБА_4 на погашення тіла кредиту 22500дол США. На виконання даної домовленості ОСОБА_2 18.11.2013 сплатив по тілу кредиту 180000,00грн., що було еквівалентно 22500,00дол.США, а 20.11.2013 на ім`я начальника відділення АТ "Райффайзен Банк Аваль" подав заяву про зменшення відсоткової ставки за кредитним договором. Працівники позивача запевнили ОСОБА_3 про те, що діє зменшена процентна ставка і він повинен повернути кредит у лютому 2022 році без будь-яких щомісячних платежів. Порушивши вказану домовленість Банк у 2015 році пред`явив позов до ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 стверджує, що Банк не мав права укладати кредитний договір у доларах США та, відповідно, отримувати відсотки та нараховувати пеню за договором у доларах США, оскільки відповідно до ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовою одиницею України є гривня, грошове зобов`язання має бути виконане у гривні. Відповідач стверджує, що між сторонами існує договір безпроцентної позики на суму 100000 дол. США, по якому строк повного розрахунку наступає 09.02.2022. Пеня по такому договору, який не має грошового зобов`язання, не нараховується. Позивач надав валютні кошти у позику на п`ятнадцять років на власний ризик і не має права вимагати їх дострокового повернення.

Разом із відзивом відповідач 14.11.2019 подав заяву про зменшення розміру неустойки згідно якої просить застосувати до спірних правовідносин положення ст.551 ЦК України, відповідно до якої суд має право врахувати скрутне матеріальне становище відповідача, вимоги Закону України «Про споживче кредитування» та зменшити розмір неустойки. Враховуючи економічну нестабільність у державі, збільшення курсу долара США у п`ять разів з моменту отримання коштів по спірному кредитному договору, відсутність у відповідача стабільного заробітку, наявність на утримання двох неповнолітніх дітей, відповідач просить зменшити розмір неустойки (а.с. 1 2, т.2).

Згідно відповіді на відзив від 02.01.2020 (а.с. 11-14 т.2) представник позивача вказав, що відповідач не надає суду докази того, що між ним та банком було укладено додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору на предмет зменшення відсоткової ставки, тому доводи останнього про обіцянки представника банку зменшити відсоткову ставку за користування кредитом та відмову від вимоги про сплату щомісячних відсотків за кредитом є виключно припущенням відповідача.

Також представник Банку зазначив, що положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквіваленту зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов`язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті і саме з такими умовами кредитування погодився відповідач. Банк на час укладення кредитного договору мав банківську ліцензію та дозвіл на право здійснення банківської операції з валютними цінностями, в тому числі мав право на укладення кредитного договору в іноземній валюті.

Згідно розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м.Житомира від 15.09.2023 №519 у зв`язку із призовом судді ОСОБА_8 на військову службу з 25.02.2022 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, головуючим визначено суддю Маслак В.П. (а.с.195, 196 т.2).

Ухвалою судді Маслак В.П. від 25.09.2023 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.198).

Ухвалою суду від 08.09.2029 позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Публічне акціонерне товариство "Райфайзен Банк Аваль" у цивільній справі №296/10050/15-ц замінено на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс».

Ухвалою суду від 05.02.2025 зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про визнання договору недійсним залишено без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача за зустрічним позовом та його представника в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

Також суд зауважує, що відповідач ОСОБА_2 16.03.2021 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, але з обов`язковою участю його представника ОСОБА_9 (а.с. 75 т.2).

Разом з тим представник відповідача ОСОБА_9 21.02.2024, отримавши телефонограму секретаря судового засідання про час та місце розгляду даної справи, вказав, що давно не представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 , оскільки він не виходить з ним на зв`язок (а.с.253 т.2).

Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що 09.02.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор), правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір №014/5550/74/104174 за яким кредитор надав позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 100000,00дол.США до 09.02.2022 під 13,5% річних (а.с.17 24 т.1).

Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку (а.с. 16, т.1) та не заперечується останнім.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору №014/5550/74/104174 сторони погодили, що станом на дату укладення додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за кредитним договором становить 52588,93 дол. США (п.1.1 договору) (а.с. 25 - 32 т.1).

Згідно п.1.2. додаткової угоди станом на дату укладення цієї угоди заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, складає 2700дол.США, у тому числі: 0,00дол.США заборгованість з погашення суми кредиту; та 2700дол. США заборгованість з погашення процентів.

На підставі угоди з 26.03.2009 фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв`язку із чим відбувається заміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів (п.1.3 кредитного договору).

Відповідно до п.п. 2, 2.1 та 2.3 додаткової угоди визначено наступне: тимчасово, на період з 15.04.2009 по 14.04.2010 (надалі кредитні канікули) сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу позичальника за кредитним договором до розміру, визначеного в графіку погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї угоди. Протягом строку кредитних канікул сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів за кредитом становить 7635,19дол.США (сукупна заборгованість за процентами). Протягом дії кредитних канікул позичальник зобов`язується сплатити 62,87% сукупної заборгованості за процентами шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/5550/74/104174 (а.с. 6 9 т.1) станом на 05.08.2015 р. утворилася заборгованість у сумі 206 773,46 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4 489 906,62 гривень, яка складається з наступного:

58 115,95 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 261 937,31 гривень - заборгованості за кредитом;

25 231,04 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 547 870,18 гривень - заборгованості за відсотками;

123 426,48 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 680 099,13 гривень - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків.

За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Відповідно до статті 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківським кредитом визнається будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, сплати процентів за її користування та інших зборів з такої суми.

Правовою формою щодо оформлення відносин сторін є кредитний договір.

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Як визначено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов кредитного договору банком надано відповідачу кредит у розмірі 100000,00дол.США, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно відзиву відповідач не заперечує факту підписання кредитного договору та отримання кредитних коштів в сумі 100000,00дол.США.

Доводи відповідача, що між сторонами існує договір безпроцентної позики спростовуються змістом кредитного договору №014/5550/74/104174.

Також суд зауважує, що заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться у постанові ВП ВС від 04.07.2018 у справі № 761/12665/14-ц, ВП ВС від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16.

Враховуючи встановлені обставини та вимоги Закону суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача: 58 115,95 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 261 937,31грн. - заборгованості за кредитом; 25 231,04дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 547 870,18грн. - заборгованості за відсотками.

Як було зазначено, позивач також просить стягнути з відповідача 123 426,48 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 680 099,13 грн. - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою та другою ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору щодо своєчасного внесення коштів в рахунок сплати тіла кредиту та відсотків, суд вбачає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача за період з 15.08.2012 по 05.08.2015 пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків у розмірі 123426,48 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 680 099,13 грн..

За вказаних обставин, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Керуючись ст. ст.5,12,13,81, 211,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за Кредитним договором N014/5550/74/104174 від 09.02.2007 р. визначену станом на 05.08.2015 р. у сумі 206 773,46 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 4 489 906,62 гривень, яка складається з наступного:

58 115,95 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 1 261 937,31 гривень - заборгованості за кредитом;

25 231,04 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 547 870,18 гривень - заборгованості за відсотками;

123 426,48 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 2 680 099,13 гривень - пені за прострочення сплати кредиту та відсотків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 3654 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. П. Маслак