Справа №710/306/25
Номер провадження 2-п/710/3/25
УХВАЛА

іменем України

17.06.2025 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Сивоконя С.С.

за участі секретаря судового засідання Шпиці О.Е.,

учасники процесу:

представник відповідача адвокат Хмельницька Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21.05.2025

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області 30.05.2025 надійшла заява від представника відповідача адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди землі.

У поданій заяві міститься прохання скасувати заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21.05.2025 у цивільній справі №710/306/25 та призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження ( з повідомленням та викликом учасників справи).

В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача, який із 20.04.2025 був призваний до лав ЗСУ та не міг прибути до суду самостійно. Про судове засідання дізнався лише 29.04.2025 із офіційного сайту «Судової влади України». ОСОБА_1 уповноважив свого товариша ОСОБА_3 подати клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату. До клопотання додано копію паспорта ОСОБА_3 а також копію довідки військово-лікарської комісії №2025-0419-1954-1657 від 19.04.2025 року щодо солдата ОСОБА_1 . 15.05.2025 ОСОБА_1 направив на адресу суду клопотання про зупинення провадження у справі. Із сайту ПАТ «Укрпошта» стало відомо, що поштове відправлення №131 вручено одержувачу 20.05.2025. Проте це клопотання навіть не було розглянуто судом, та 21.05.2025 ухвалено заочне рішення. Тобто рішення ухвалене у супереч вимогам ст. 280 ЦПК України, оскільки неявка відповідача була зумовлена поважними причинами, про які відповідач повідомив суд. Суд зобов`язаний був зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України. Висновок суду про те, що відповідач не заперечував щодо наявності у нього заборгованості є помилковим. Судом не було зазначено доказів на підставі яких суд встановив заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за 2023-2024 роки. Докази сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період 2023-2024 роки будуть надані ФОП ОСОБА_1 після припинення його перебування на військовій службі. Тому прийняте заочне рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 04.06.2025 заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.06.2025 заява відповідача про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області, була призначена до судового розгляду.

Представник відповідача брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Просила задовольнити заяву про перегляд заочного рішення.

Позивач до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже неявка сторін не перешкоджає суду розглянути заяву.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 187 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як роз`яснено в Узагальненні Верховного Суду України від 01.05.2007 «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК (наразі ст. 288 ЦПК України), зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом приведеної норми заочне рішення підлягає скасуванню виключно за наявності двох підстав у сукупності, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 21.05.2025 позовом ОСОБА_2 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди землі, позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. Розірвано договір оренди землі №4, укладений 17.08.2016 між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємця ОСОБА_1 , щодо земельної ділянки площею 5,4488 га, з кадастровим номером :04:001:0148, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , на користь позивача ОСОБА_2 , заборгованість за орендною платою у сумі 13 896,44 (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 44 копійки), пеню за прострочення сплати орендної плати у сумі 1435,22 (одна тисяча чотириста тридцять п`ять гривень 22 копійки), інфляційні втрати у сумі 982,40 (дев`ятсот вісімдесят дві гривні, 40 копійок), 3% річних у сумі 265,78 (двісті шістдесят п`ять гривень 78 копійок).

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо аргументів відповідача, про те, що рішення було винесено без його відома, а судом не було враховано його клопотання про зупинення провадження у справі. Суд зазначає, що відповідач є фізичною особою підприємцем.

Відповідно до ч.3 ст. 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; із залученням або без залучення найманої праці; самостійно або спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ч.6 ст. 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Відповідно до п.17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, особам, які зареєстрували Електронний кабінет в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 5.4-1 розділу І цього Положення, електронний кабінет - персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Згідно п. 5.5, 5.6, розділу І згаданого Положення, ідентифікаційні дані особи - для юридичних осіб: ідентифікаційний код юридичної особи (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, - код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України); для фізичних осіб - підприємців: реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП). Користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Відповідно до п.2 ч.6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є ухвали.

Ухвала про відкриття провадження була винесена у справі 05.03.2025. В ухвалі було визначено строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали, на подання відзиву на позовну заяву.

Зазначена ухала була отримана відповідачем 05.03.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. (а.с.45). Крім того в електронному кабінеті відповідач мав можливість ознайомитися з усіма матеріалами цивільної справи.

Відповідно до копії довідки №4595 від 14.05.2025 за формою 5, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), про те що солдат ОСОБА_1 дійсно проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з 20 квітня 2025 року по теперішній час. (а.с.101).

Тобто на момент отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, та доступу до матеріалів цивільної справи, відповідач не перебував на службі, і в нього було достатньо часу для подання відзиву на позов разом доказами сплати орендної плати, у разі якщо він був не згідним із позовними вимогами.

Cудове засідання було призначено на 02.04.2025.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи.

Судова повістка про виклик до суду на судове засідання призначене на 02.04.2025, отримана відповідачем 05.03.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 48).

У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи було відкладено на 30.04.2024.

Судову повістку на засідання призначене на 30.04.2025, відповідач отримав 02.04.2025, шляхом доставки до електронного кабінету. (а.с.59).

Отже, твердження представника відповідача, про те, що відповідачу стало відомо про розгляд справи лише 29.04.2025 із офіційного сайту «Судової влади України», суд оцінює критично. Відповідач має зареєстрований електронний кабінет, а тому повинен був дізнатися про існування цивільної справи ще 05.03.2025, переглянувши свій електронний кабінет.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

30.04.2025 до суду надійшло клопотання від ОСОБА_3 , у якому міститься прохання відкласти судове засідання на іншу дату, аби в ОСОБА_1 була можливість скористатися правом на захист в суді. До клопотання було надано копію довідки військово лікарської комісії №2025-0419-1954-1657-3 від 19.04.2025, та копію паспорта ОСОБА_3 (а.с.60-63).

Згідно із ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно із п.3 .ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право зокрема, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Нормами ст.131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Положеннями частини четвертої наведеної статті встановлено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Наведені норми кореспондуються із нормами ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України, відповідно якої представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У той же час жодних документів, які б підтверджували, що Коваленко М.В. був уповноваженим ФОП ОСОБА_1 подавати будь які клопотання від імені відповідача, матеріали справи не містять.

Суд відклав розгляд справи, з метою забезпечення прав відповідача на захист, у тому числі і на подання доказів у справі.

Судову повістку, на судове засідання призначене на 21.05.2025, відповідач отримав 01.05.2025, шляхом доставки до електронного кабінету. (а.с.66).

Крім цього судом було направлено судову повістку рекомендованим повідомленням, яке було отримано відповідачем чи його представником 08.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням, штрихкодовий ідентифікатор «Укрпошти» - 733. (а.с.67).

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Тобто відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а судом дотримана вимога п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України, при ухваленні заочного рішення.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, яке було подано відповідачем 15.05.2025. Суд зазначає таке.

Згадане клопотання надійшло до суду 27.05.2025, про що свідчить реєстраційний номер вхідного документа №3808 /25-ВХ. Клопотання надійшло засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Відповідно до трекінгу АТ «Укрпошта», поштове відправлення із штрихкодовий ідентифікатор «Укрпошти» - 131, який міститься на поштовому конверті, вручено одержувачу, тобто Шполянському районному суду Черкаської області - 20.05.2025. (а.с.103, 117).

Відповідно до п. 78 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень. Відповідно до п.2 цих Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплату коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача; рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Отже належним доказом, який підтверджує отримання поштового відправлення є повідомлення про вручення поштового відправлення, а не трекінг відстеження.

Відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 12.06.2025 №1.30.002.-23243-25, щодо відповіді на ухвалу №710/306/25/3505/2025, за повідомленням відділення №3 м. Шпола з індексом 20603, рекомендований лист 131 на адресу Шполянського районного суду Черкаської області, надійшов 16.05.2025 до відділення №3 м. Шпола та 27.05.2025 вручений представнику суду під підпис, без пред`явлення довіреності та із зазначенням прізвища ОСОБА_4 . Надаємо копію окремого аркуша № НОМЕР_2 на вручення рекомендованого листа 131 з підписом представника суду. (а.с.144).

Відповідно до копії ф.8 №3 від 27.05.2025, доставної дільниці №3, поштове відправлення № 1312 отримане представником Шполянського районного суду Черкаської області Макаруком С.В., 27.05.2025. (а.с.145-149).

Ураховуючи наявні докази, надані АТ «Укрпошта», твердження представника відповідача, що судом не було розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження, суд розцінює критично, адже таке клопотання надійшло до суду вже після винесення заочного рішення у справі.

Також суд вважає за доцільне звернути увагу представника відповідача на норму п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У довідці №4595 від 14.05.2025, за формою 5, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), зазначено про те, що солдат ОСОБА_1 дійсно проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з 20 квітня 2025 року по теперішній час. Про переведення військової частини НОМЕР_1 на воєнний стан та про перебування відповідача безпосередньо у зоні бойових дій, чи проведення антитерористичної операції, у довідці не йдеться.

У постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №753/19628/17 та в ухвалах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі №461/5209/19, від 17.01.2023 у справі №501/1699/17, від 09.05.2023 у справі №96/5671/21, висловлено позицію щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якої підставою для зупинення провадження у справі є перебування сторони у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій. Таких же висновків дійшов і КАС України (застосування п. 5 ч. 1 ст. 236 КАС України), зокрема, у постанові від 25.04.2024 у справі №852/2а-1/24.

У постановах Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21, від 31.05.2023 у справі №160/1543/21 висловлено позицію про те, що для вирішення питання про зупинення провадження недостатньо самого факту введення воєнного стану і формального перебування сторони у складі ЗСУ, оскільки не кожен структурний елемент в складі ЗСУ переведений на воєнний стан, тобто виконує бойові завдання у зоні бойових дій.

У постановах Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №756/3462/20, від 14.02.2024 у справі №466/8799/22 висловлено правову позицію про те, що згідно з п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Тобто сам факт мобілізації без доказів того, що відповідач виконував бойові завдання у зоні бойових дій, а його військова частина переведена на воєнний стан, не зобов`язує суд зупиняти провадження у справі.

Отже до моменту ухвалення заочного рішення, відповідач не здійснив належного повідомлення суду про причини своєї неявки та не з`явився у судове засідання особисто. Крім того відповідач не був позбавлений права доручити представництво своїх інтересів в суді представнику, або ж адвокату, проте не скористався цим правом. Також відповідачем не було подано відзиву. Тому, на думку суду, норми п. 2, 3 ч.1 ст. 280 ЦПК України, при ухваленні заочного рішення, судом також були дотримані.

Позивач, у своїй заяві від 26.03.2025, не заперечував проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. (а.с.54-55). Отже судом було дотримано також і п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, при ухваленні заочного рішення.

Щодо доказів які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідача зазначає, що докази сплати орендної плати за період 2023-2024 роки будуть надані відповідачем після припинення його перебування на військовій службі. Також, на думку представника відповідача, у заочному рішенні, суд не зазначив на підставі яких доказів суд встановив наявність заборгованості відповідача перед позивачем.

Суд розцінює такі твердження відповідача критично.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.3 ст. 12 і ч.1 чт. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Таке посилання відсутнє у поданій заяві про перегляд заочного рішення. Суд надавав можливість представнику відповідача вказати такі посилання, залишаючи заяву без руху. Втім представник відповідача посилається лише на твердження відповідача, що орендна плата за період 2023-2024 була сплачена, жодних письмових доказів на підтвердження цих тверджень не надано, навіть не зазначено які саме докази сплати орендної плати наявні у відповідача, і чому їх неможливо надати наразі, самих тверджень відповідача про те, що він сплатив орендну плату, недостатньо для підтвердження сплати орендної плати.

Суд, при ухваленні заочного рішення вважав доведеним факт систематичної несплати орендної плати з боку відповідача, тобто два рази, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2023 та 2024 роки , які були надані позивачем. Представник відповідача не спростував цієї інформації та не надав жодних доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а зазначив, що докази будуть надані після припинення перебування відповідача на військовій службі.

Не надання доказів, а також відсутність посилання на них, на стадії розгляду питання про перегляд заочного рішення, не відповідає суті такого перегляду, та позбавляє суд можливості оцінити істотне значення доказів для правильного вирішення справи.

Натомість представник відповідача акцентував свою увагу на тому, що розгляд справи потрібно зупинити, оскільки відповідач перебуває у лавах ЗСУ.

Суд звертає увагу представника відповідача, що розгляд питання про зупинення провадження у справі можливий лише після того, як судом буде скасоване заочне рішення і призначено справу до розгляду по суті. Оскільки наразі суд здійснює розгляд заяви щодо перегляду заочного рішення, вирішення клопотання про зупинення провадження є передчасним.

Суд керуючись п.1.ч.3 ст. 287 ЦПК України вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 43, 258, 260, 261, 284-288, 352-353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , адвоката Хмельницької Людмили Миколаївни про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 21.05.2025, залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, і оскарженню не підлягає.

Суддя Шполянського

районного суду С.С. Сивокінь