Провадження № 2-о/537/30/2025
Справа № 537/5703/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судових засідань Кириченко М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної гвардії України, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Згідно змісту заяви, ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт її спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2018 року по 10.06.2024 року з ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Милованов Р.В. вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Міщенко М.В., в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви з тих підстав, що чинними положеннями цивільного процесуального законодавства встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, в той час, коли в даному випадку у разі задоволення заяви ОСОБА_1 виникне спір про право.

Представник заінтересованої особи, Міністерства внутрішніх справ України, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Згідно наданих до суду письмових пояснень, вважав, що Міністерство внутрішніх справ України не є належною заінтересованою особою в даній справі.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Національної гвардії України, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 302/991/19 від 15 квітня 2020 року.

Суд вважає, що відповідно до наданих стороною заявника під час судового розгляду пояснень, вбачається, що вимоги ОСОБА_1 безпосередньо пов`язані з вирішенням питання про її право на отримання виплат всіх видів грошового забезпечення військовослужбовця, який рахується безвісно відсутнім, з яким вона, згідно змісту її заяви, спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Дане твердження підтверджується листом за вих..№6/59/12-112 від 05.09.2024 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 , надане у відповідь на звернення ОСОБА_1 до вказаної військової частини із заявою про виплату їй всіх видів грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , за змістом якої вбачається, що останній рахується безвісно відсутнім. ОСОБА_1 вказаною відповіддю було повідомлено про те, що серед долученого нею до заяви пакету документів відсутнє свідоцтво про шлюб або інший документ, що підтверджує перебування заявниці у шлюбі з ОСОБА_2 , у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення заяви щодо виплати всіх видів грошового забезпечення безвісно відсутнього старшого солдата ОСОБА_2 . Також вказаною відповіддю заявнику роз`яснено її право оскарження рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення в судовому порядку.

Тобто, наведене вище свідчить про те, що встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу необхідно заявниці для набуття права на отримання всіх видів грошового забезпечення безвісно відсутнього старшого солдата ОСОБА_2 як члена родини безвісно зниклого військовослужбовця.

Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Приймаючи до уваги встановлені судом підстави звернення ОСОБА_1 до суду, враховуючи позицію представника заінтересованої особи, яка наполягає на тому, що в даному випадку наявний спір про право щодо належних заявниці виплат як члену родини безвісно відсутнього військовослужбовця, суд вважає за необхідне залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та роз`яснює останній право на звернення до суду з позовними вимогами на загальних підставах.

Керуючись статтями 259, 260, 293-294, 315, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), за участю заінтересованих осіб: військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), Міністерства внутрішніх справ України (адреса: 01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10), Головного управління Національної гвардії України (, адреса: 03151, місто Київ, вулиця Святослава Хороброго, будинок 9-А), про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залиши без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Суддя Д.О.Зоріна

Повний текст ухвали суду складено 12.06.2025.