Справа № 527/1830/25
провадження № 4-с/527/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Свістєльнік Ю.М., перевіривши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 , поданої представником адвокатом Гавришем Богданом Вадимовичем на дії Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2025 року адвокат Гавриш Богдан Вадимович звернувся до суду зі скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить зобов`язати Глобинський відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) зняти арешт з карткового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що 25.03.2025 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шкірко Н.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №39650545 від 05.09.2013 року. Про наявність арешту скаржнику стало відомо тільки при спробі здійснити перерахунок коштів та після звернення до банку йому було повідомлено про наявність арешту.

З метою захисту своїх прав скаржник звернувся до ВДВС із заявою, яка була проігнорована. На адвокатський запит скаржник отримав відповідь про право звернутися до суду з даним питанням.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2025 року визначено головуючого суддю Свістєльнік Ю.М.

Дослідивши зміст вказаної заяви, матеріали, додані до неї, наявні підстави для залишення вказаної скарги без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що 25.03.2025 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Шкірко Н.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №39650545 від 05.09.2013 року.

Як вказано у скарзі про наявність арешту скаржнику стало відомо тільки при спробі здійснити перерахунок коштів та після звернення до банку йому було повідомлено про наявність арешту. Разам з цим, скаржником не вказано дату, коли він дізнався про наявність арешту.

Скаргу подано до суду 13.06.2025 року.

При цьому клопотання про поновлення строку звернення до суду скарга не містить.

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Як вбачається із скарги та доданих до скарги документів, скаржник дізнався про винесену постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №39650545 від 05.09.2013 року та мав право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, однак у визначений законом строк не звернувся.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, а саме 13.06.2025 року сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Враховуючи звернення заявника зі скаргою до суду з пропуском встановленого строку на вчинення процесуальної дії, при цьому клопотання про поновлення вказаного строку заявником не подано, обґрунтування поважності причин пропуску такого строку скарга не містить, скарга підлягає поверненню заявнику без розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6.

Суд роз`яснює, що повернення скарги без розгляду не позбавляє ініціатора скарги можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , поданої представником адвокатом Гавришем Богданом Вадимовичем на дії Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), заінтересована особа: ОСОБА_2 повернути - заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.М.Свістєльнік