Справа № 683/1132/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.

з участі секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» про стягнення заборгованості по заробітній плати,

установив:

16 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» (далі ТОВ «Капабланка») про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позову вказував, що у період з 06 лютого 2023 року по 24 березня 2025 року працював в ТОВ «Капабланка» на посаді оператора АЗС №36. 24 березня 2025 року його було звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, однак в день звільнення в порушення вимог ст. 116 КЗпП України заробітна плата за період з 01 листопада 2024 року по 28 лютого 2025 року йому виплачена не була, факт нарахування якої підтверджується відомостями Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-5) від 08 квітня 2025 року.

Тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 43 523,91 грн.

Представник позивача адвокат Віхерко Н.О. подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача ТОВ «Капабланка» в судове засідання за повторним викликом не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, відзиву на позов не подав, жодних заяв суду не надав.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про оплату праці», ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 115 КЗпПУ визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ст. 47 КЗпПУ роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19 зазначила, що праву працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

У частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на статтю 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06 лютого 2023 року по 24 березня 2025 року працював у ТОВ «Капабланка» на посаді оператора АЗС № 36.

24 березня 2025 року ОСОБА_1 звільнено з ТОВ «Капабланка» за угодою сторін відповідно до п.1 ч. 1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується відомостями про роботу, зазначеними у трудовій книжці позивача, серії НОМЕР_1 , копія якої додана до матеріалів справи.

Відповідно до довідки ТОВ «Капабланка» та копій розрахунково-платіжних відомостей № Б-00001519 від 31 листопада 2024 року, № Б-00001763 від 31 грудня 2024 року, № Б-00000064 від 31 січня 2025 року, № Б-00000188 від 28 лютого 2025 року, № Б-00000256 від 31 березня 2025 року, станом на 02 травня 2025 року заборгованість по заробітній платі ТОВ «Капабланка» перед ОСОБА_1 становить до утримання податків 43523 грн 93 коп. Після утримання податків належить до виплати ОСОБА_1 33 964 грн 72 коп, в тому числі:

за листопад 12894 грн 3261 коп., після утримання податків 8568 грн.68 коп;

за грудень 12823 грн 56 коп, після утримання податків 8141грн 63 коп;

за січень 7217 грн 50 коп, після утримання податків 3825 грн 31 коп;

за лютий 8923 грн 63 коп, після утримання податків 5138 грн 70 коп;

за березень 1664 грн 48 коп компенсації за невикористану відпустку, після утримання податків1281 грн 65 коп.

Ураховуючи що, відповідач фактично проти задоволення позовних вимог не заперечив, надав докази заборгованості по заробітній платі, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення в судовому порядку нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з 01 листопада 2024 року по 28 лютого 2025 року без утримання з цієї суми податків в сумі 43 523,91 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211, 80 грн судового збору.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274 ЦПК України, ст. 115, 116 КЗпП України суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» на користьОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 листопада 2024 року по 28 лютого 2025 року без утримання з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів в сумі 43 523,91 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Капабланка» 1211,20 грн судового збору (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Капабланка», місцезнаходження: вул. Зарічанська, 5, м. Хмельницький, 29000 .

Суддя: