ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2025 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4856/24

Головуючий у першій інстанції Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/984/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової плати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шарапової О.Л.,

суддів Євстафієва О.К., Скрипки А.А.,

з участю секретаря: Шапко В.М.

Сторони справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року, суддя Бездідько В.М., місто Прилуки Чернігівська область.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з останнього заподіяну моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач - її колишній чоловік, умисно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2, 3 ст. 301 КК України, що підтверджено вироком суду від 02.05.2024, який набрав законної сили, згідно з яким, відповідач розповсюдив порнографічний відеозапис за участю позивачки серед близьких їй осіб, діючи умисно, з метою приниження її честі та гідності. Це завдало позивачці душевних страждань, порушило її соціальні зв`язки та стало причиною зміни місця роботи і проживання.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу на те, що суд формально підійшов до оцінки ситуації, не обґрунтувавши її; не врахував тяжкості моральних страждань, зокрема: вимушене припинення спілкування з деякими членами кола позивачки, зміни місця проживання та місця роботи для психологічної адаптації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано доказів, що підтверджують тяжкі психічні страждання у вигляді психологічного висновку чи інших медичних довідок.

З такими висновками суду першої інстанції частково не може погодитися апеляційний суд, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 травня 2024 року у справі №742/1353/24 ОСОБА_2 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.301, ч. 3 ст.301 КК України і призначено йому покарання: по ч. 2 ст.301 КК України у виді 2 років позбавлення волі; по ч. 3 ст.301 КК України у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права поширювати інформацію через мережу Інтернет на строк один рік. На підставі ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено засудженому ОСОБА_2 покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права поширювати інформацію через мережу Інтернет на строк один рік. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки (а.с.6-8). Вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , маючи умисел спрямований на незаконне розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони розповсюдження вульгарно - натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, діючи умисно з метою заподіяння тяжких моральних страждань, приниження честі і гідності своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , які полягали у розповсюдженні відеозапису порнографічного характеру за участю потерпілої серед близьких їй осіб.

Відповідно до ч. 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної шкоди.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Право кожної фізичної особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, гарантоване статтями 32, 56, 62 Конституції України.

Згідно зі статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За ч. 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стан.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував зазначені приписи законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення суду.

Визначаючи розмір моральної шкоди, апеляційний суд враховує характер та ступінь діяння, особи, яка заподіяла шкоду, моральні страждання позивачки та інші наслідки даних обставин, зокрема негативні наслідки для репутації позивачки, втручання у її особисте життя, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в даній категорії справ, судовий збір слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2025 року змінити, збільшивши розмір морального відшкодування, який стягнутий з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з 2000 грн. до 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1816 грн 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: