Справа № 357/4049/25
Провадження № 2-др/357/72/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ярмола О. Я. ,
при секретарі Любченко А. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду, -
09.06.2025 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» сформував заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 357/4049/25, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн. Заява обґрунтована тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2025 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати послуг за договором № 06/01/2025-ЦС від 06.01.2025 в розмірі 12 000 грн. та 968, 68 грн судового збору. У позовній заяві було зазначено про орієнтовний розмір судових витрат у сумі 10 000,00 грн. за складання позовної заяви. На підставі викладеного, посилаючись на ст. 270 ЦПК України, позивач просить вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.
Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2025 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати послуг за договором № 06/01/2025-ЦС від 06.01.2025 року в розмірі 12 000 грн. та судовий збір в сумі 968, 68 грн.
Зазначене судове рішення не набрало законної сили.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: копію договору про надання правничої допомоги адвоката №25/03/2025-ЦС від 25.03.2025 року; копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги адвоката №25/03/2025-ЦС; копію довідки про обсяг виконаної роботи від 25.03.2025 року; копію акту прийому-передачі наданих послуг від 09.06.2025 року; копію квитанції №0X9T-762H-6M4H-9CBM від 09.06.2025 року про сплату 10 000,00 грн.
Відповідно до п. 2.1. договору про надання правничої допомоги адвоката №25/03/2025-ЦС, укладеного 25.03.2025 між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом Таштановою О.Г., адвокат на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомги, а саме представлення інтересів та захист клієнта з правових питань, які виникають внаслідок стягнення коштів за договором про надання юридичних послуг № 06/01/2025-ЦС від 06.01.2025 з ОСОБА_2 .
З довідки про обсяг виконаної роботи від 25.03.2025 вбачається, що адвокат Таштанова О.Г. надала ОСОБА_1 правову допомогу у вигляді складання позовної заяви вартістю 10 000,00 грн (2,5 год.* 4000,00 грн).
Отже, розмір витрат на правову допомогу, який обумовлений сторонами склав 10 000 гривень.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Так, у додатковій угоді № 1 до договору про надання правничої допомоги адвоката №25/03/2025-ЦС від 25.03.2025 сторони визначили вартість надання юридичних послуг відповідно до договору, зокрема за складання позовних заяв за 1 годину витраченого часу вартість послуг складає 1000 грн. - 4000грн. Однак, позивачем необґрунтовано застосування максимальної вартості наданих послуг (4 000,00 грн), а не мінімальної (1 000,00 грн), так само й необгрунтована необхідність отримання правничої допомоги, яку сам позивач надає іншим. Позивач діяв в судовому засідання самостійно, без представника.
А тому, суд враховуючи, що розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, з огляду на її невелику складність, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих послуг адвокатом, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2 500 гривень (1000грн*2,5 год. витраченого часу).
Керуючись ст. 76, 95, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення суду виготовлено 18 червня 2025 року.

Суддя О. Я. Ярмола