Справа №295/4909/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

за участю секретаря с/з Карпішиної С.С.,

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_1 адвоката Могильницького В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі подання начальника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савіної Н. про видачу дубліката виконавчого документа, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року начальник Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савіна Н. звернулася до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа №295/4909/16-ц, виданого Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 19.02.2007 року в розмірі 35 803,68 грн. та пені в розмірі 6 167,76 грн., а також 3 654 грн. судового збору в частині стягнення судового збору в сумі 496,20 грн.

В судове засідання представник заявника Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не з`явився, у поданні начальник відділу просила проводити розгляд справи без її участі.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Могильницький В.Ю. в судовому засіданні проти задоволення подання заперечили. За словами представника боржника, у ОСОБА_1 відсутня будь-яка заборгованість перед стягувачем. Сума боргу була сплачена за домовленістю із банком без жодної участі та виконавчих дій Богунського ВДВС. Після сплати всієї заборгованості банком було видано відповідні листи та припинено іпотеку на майно іпотекодавця. Окремо представник звертав увагу суду на відсутність доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа, що є підставою для відмови у задоволенні подання. Додатково представником подані письмові заперечення проти подання.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухавши пояснення боржника та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.07.2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 19.02.2007 року у розмірі 35 803,68 (тридцять п`ять тисяч вісімсот три швейцарських франки 68 сантимів) та пеню у розмірі 6 167,76 грн. (шість тисяч сто шістдесят сім гривень 76 копійок), а також судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп. (а.с. 192-194).

Згідно з довідкою старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Козак Т. від 09.04.2025 року оригінал виконавчого листа №295/4909/16-ц, виданий Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 19.02.2007 року в розмірі 35 803,68 грн. та пені в розмірі 6 167,76 грн., а також 3 654 грн. судового збору в частині стягнення судового збору в сумі 496,20 грн. втрачений (а.с. 208).

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист є виконавчим документом (частини перша, третя статті 431 ЦПК України).

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Слід зазначити, що ЦПК України, як і Закон України «Про виконавче провадження», не передбачає форми конкретного доказу про втрату виконавчого документа, а, отже, за сукупності факту неотримання виконавчого документа стягувачем, що підтверджується відсутністю підтвердження отримання ним документа і відсутності виконавчого документа в органах виконавчої служби, то таке свідчить про втрату виконавчого документа.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

З наявного у матеріалах справи листа АТ «УкрСиббанк» від 07.02.2024 року слідує, що договір про надання споживчого кредиту №0 від 19.02.2007 року припинив свою дію у зв`язку із виконанням боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань у повному обсязі. Договір іпотеки №б/н від 19.02.2007, що був посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 19.02.2007 за реєстровим номером №2610, є таким, що припинив свою дію. Лист також містив прохання банку про зняття заборони в Державному реєстрі речових прав відносно майна, яке належить ОСОБА_1 (а.с. 222).

Аналіз долучених представником боржника до справи листа АТ «УкрСиббанк» від 02.02.2024 та двох копій квитанцій до платіжної інструкції на переказ готівки від 05.02.2024 року свідчить про те, що ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором та відшкодовано понесені АТ «УкрСиббанк» витрати, пов`язані з процедурою примусового стягнення (судовий збір, витрати на виконавче провадження тощо) в сумі 4 068,12 грн. (а.с. 220-221).

З огляду на те, що боржником ОСОБА_1 виконано рішення суду в повному обсязі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання та видачі дубліката виконавчого документа.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов