КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4682/24
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5426/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.

при секретарі Яхно П.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року, ухваленого під головуванням судді Хромової О.О.,-

встановив:

У березні 2024 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду із названим позовом.

ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 55 868 грн 77 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 13 093 грн 22 коп., 3 % річних в розмірі 3 834 грн 67 коп. та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

ОСОБА_1 своєчасно не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Станом на 01 лютого 2024 року розмір заборгованості становить 55 868 грн 77 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 року названий позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 46 429 грн 10 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 7 642 грн 56 коп., 3 % річних у розмірі 2 176 грн 64 коп. що разом становить 56 248 грн 30 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовним вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник ТОВ «Євро-Реконструкція» в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Враховуючи строк позовної давності, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2024 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2016 року по січень 2024 року.

Обгрунтовуючи поданий позов, ТОВ «Євро-Реконструкція» зазначило, що відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати за отримані житлово-комунальні та просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 55 868 грн 77 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 13 093 грн 22 коп., 3 % річних в розмірі 3 834 грн 67 коп.

На підтвердження позовних вимог товариством надано: витяг з реєстру територіальної громади м. Києва № 105317683; розрахунки заборгованості.

Відповідно до п. 5ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо)

Згідно ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 року№ 630.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надавались послуги з централізованого опалення до квартири АДРЕСА_2 .

Відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

Доказів неотримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої водивідповідачем не надано, із відповідними заявами про припинення надання послуг ОСОБА_1 не звертався.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Так, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року.

02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, строк позовної давності за вимогами, які виникли після 02 квітня 2020 року, продовжено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Враховуючи, що карантин введений 12 березня 2020 року, а позивач просить стягнути із відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з січня 2016 року по січень 2024 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2024 року.

Закріплена у п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та 3 % річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові.

На підставі наведеного, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню інфляційна складова заборгованості у розмірі 7 642 грн 56 коп. та 3 % річних у розмірі 2 176 грн 64 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не є власником квартири АДРЕСА_2 , колегія суддів відхиляє , оскільки згідно витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва ОСОБА_1 зареєстрований у вказаній квартирі, а відтак, є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція».

Доводи апеляційної скарги про те, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Євро-Реконструкція» не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, колегія суддів оцінює критично, оскільки відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплатити надані йому послуги в межах строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 03 жовтня 2024 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2024 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 23 червня 2025 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко