АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
25 квітня 2025 року
справа № 713/1576/20
провадження 22-з/822/31/25
Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіної Н.Ю.,
суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.
секретаря Скулеба А.І.
з участю представника відповідача ОСОБА_1 , представника позивача Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» Скиданюка Михайла Васильовича
учасники справи:
позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»
відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за заявою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв Валентин Валентинович, про ухвалення додаткового рішення
Короткий зміст позовних вимог
Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» у серпні 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зазначало, що Акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір від 08 квітня 2008 року №46/05- ф/08/Д, за яким банк надає ОСОБА_2 кредит в сумі 7880 доларів США на строк з 08 квітня 2008 року по 07 квітня 2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом 12,6% річних.
Забезпечено виконання зобов`язання договором між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_5 поруки від 08 квітня 2008 року №46/05-ф/08/Д-р.
Також Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_2 вчинено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Чернівецької області Сирбу Л.Б. 08 квітня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1603, предметом якого є житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, земельна ділянка площею 0,25 га, які розташовані по АДРЕСА_1 .
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 березня 2010 року у справі №2-21/10 року за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 з учатсю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 7846 доларів США 79 центів та 141 грн. 99 коп. пені за порушення умов договору шляхом продажу на прилюдних торгах.

Із грошових коштів, отриманих банком від реалізації майна, було погашено заборгованість по кредиту в сумі 5557 доларів США 96 центів, заборгованість про процентах в сумі 266 доларів США 99 центів, пеня за порушення умов кредитного договору в сумі 141 грн. 99 коп., судові витрати в сумі 635 грн. 62 коп. та повернутий авансовий внесок за експертну оцінку майна в сумі 1000 грн.

Рішенням Вижицького районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2013 року у справі №713/2062/13 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Чернівецької обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 46/05-ф/08/Д від 08 квітня 2008 року в сумі 3346 доларів США 16 центів, що складається з заборгованості за кредитом в сумі 2022 долари США 04 центи, за процентами в сумі 721 долар США 47 центів, за пенею в сумі 602 долари США 65 центів, яке не виконано.

Посилалося на те, що за період з 17 квітня 2013 року по 30 квітня 2020 року ОСОБА_2 не виконано зобов`язання з сплати процентів в сумі 1932 долари США 77 центів, пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 59772 грн 94 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 147173 грн 49 коп., заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) в сумі 17002 грн.

Просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №46/05-ф/08/Д в сумі 1932 доларів США 77 центів та 223 949 грн 20 коп., що складається з заборгованості по процентах прострочена в сумі 1932 доларів США 77 центів, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 59772 грн. 94 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 147173 грн. 49 коп., заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) в сумі 17002 грн 77 коп.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №46/05-ф/08/Д в сумі 1932 доларів США 77 центів та 223 949 грн 20 коп., що складається з заборгованості по процентах прострочена в сумі 1932 доларів США 77 центів, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 59772 грн. 94 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 147173 грн. 49 коп., заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) в сумі 17002 грн 77 коп.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області 02 жовтня 2024 року заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року скасовано.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №46/05-ф/08/Д в сумі 1932 доларів США 77 центів та 223 949 грн 20 коп., що складається з заборгованості по процентах прострочена в сумі 1932 доларів США 77 центів, заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту в межах строку позовної давності в сумі 59772 грн. 94 коп., заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 147173 грн. 49 коп., заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) в сумі 17002 грн 77 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 квітня 2025 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2008 року №46/05-ф/08/Д в сумі 1932 долари США 77 центів та 223 949 грн 20 коп., в тому числі: заборгованість по процентах 1932 доларів США 77 центів; по пені за несвоєчасне погашення кредиту 59 772 грн. 94 коп.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 147 173 грн 49 коп. скасовано.

У позові Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів в сумі 1932 долари США 77 центів, пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 59772 грн. 94 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 147173 грн 49 коп. відмовлено.

В решті рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., 07 квітня 2025 року звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Просила стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в судах першої та апеляційної інстанції, в сумі 37500 грн.

Обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., подано апеляційну скаргу, яка містить розрахунок суми витрат, які понесла ОСОБА_4 в ході розгляду справи, що складається з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 35500 грн, з сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 605 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 6243 грн.

До апеляційної скарги додано розрахунок судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, акт наданих послуг від 09 січня 2025 року, складений адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором витрати складаються з підготовки заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, сплати судового збору в сумі 605 грн 60 коп., участі у 2 судових засіданнях вартістю 2000 грн, підготовки апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, сплати судового збору в сум і 6243 грн 09 коп.

На підставі акту наданих послуг від 09 січня 2025 року, складеного адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги, з складання заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, підготовки апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, всього 35000 грн.

Також Бицюк А.С. до заяви про ухвалення додаткового рішення додано договір-доручення між адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 про надання правничої допомоги від 16 квітня 2024 року, розрахунок судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, акт наданих послуг від 09 січня 2025 року, складений адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 , квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 квітня 2025 року платника ОСОБА_3 .

За змістом пункту 7.1 договору-доручення між адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 про надання правничої допомоги від 16 квітня 2024 року за надання адвокатом правничої допомоги по справі клієнт сплачує гонорар в розмірі визначеним додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до розрахунку судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу Бицюк А.С. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором витрати складаються з підготовки заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях у Вижницькому районному суді Чернівецької області в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, підготовки апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, участі в судовому засіданні в Чернівецькому апеляційному суді в режимі відеоконференції вартістю 2500 грн, всього 37500 грн.

На підставі акту наданих послуг від 07 квітня 2025 року, складеного адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги, з складання заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях у Вижницькому районному суді Чернівецької області в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, складання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Чернівецькому апеляційному суді вартістю 2500 грн, всього 37500 грн.

Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 квітня 2025 року Бицюк А.С. здійснено оплату ОСОБА_1 в сумі 29900 грн.

Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», в інтересах якого діє адвокат Скиданюк М.В., подано заперечення на заяву ОСОБА_3 про стягнення судових витрат, зазначаючи, що вартість кожної окремої процесуальної діє необгрунтовано завищені у порівнянні із середнім показником на тотожні послуги, справа є невеликої складності, жодних заяв по суті спору представником ОСОБА_3 не складалось, процесуальні документи, виконані представником ОСОБА_3 є шаблонними, не містять результатів серйозного та глибокого професійного правового аналізу.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

На підставі п.1, 3, 4 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до п.41 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» передбачено, що апеляційний суд має право ухвалити додаткове рішення за заявою особи, яка бере участь у справі, або з власної ініціативи в разі, якщо він скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове чи змінив його за наявності підстав, передбачених статтею 220 ЦПК.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частинами 1, 3 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відповідності до пункту 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частинами першою - третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Зі змісту статей 10 - 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

На підставі частини другої 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Зі змісту частини другої статті 134 ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ЦПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене вище відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі.

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (постанова Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції не заявляла клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, про намір подати підтверджуючі докази після ухвалення судового рішення.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції не зробила відповідної заяви щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, не надала доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, не зробила заяви про розподіл судових витрат та про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, у відшкодуванні судових витрат ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу з складання заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях у Вижницькому районному суді Чернівецької області в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, які понесені в суді першої інстанції, слід відмовити.

Водночас представником відповідача Мушкеєвим В.В. до закінчення судових дебатів у справі у суді апеляційної інстанції зроблено заяву про вирішення питання про судові витрати, намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

До апеляційної скарги ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., додано розрахунок судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_3 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, акт наданих послуг від 09 січня 2025 року, складений адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв В.В., звернулася до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення 07 квітня 2025 року та надала докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 квітня 2025 року.

Згідно із частинами третьою, четвертою, п`ятою, шостою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», в інтересах якого діє адвокат Скиданюк М.В., подано заперечення на заяву ОСОБА_3 про стягнення судових витрат, зазначаючи, що вартість кожної окремої процесуальної діє необгрунтовано завищені у порівнянні із середнім показником на тотожні послуги, справа є невеликої складності, жодних заяв по суті спору представником ОСОБА_3 не складалось, процесуальні документи, виконані представником ОСОБА_3 є шаблонними, не містять результатів серйозного та глибокого професійного правового аналізу.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (справа "East/West Alliance Limited" проти України") від 23 січня 2014 року).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Разом з тим, у частині п`ятій наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За змістом пункту 7.1 договору-доручення між адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 про надання правничої допомоги від 16 квітня 2024 року за надання адвокатом правничої допомоги по справі клієнт сплачує гонорар в розмірі визначеним додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до розрахунку судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу Бицюк А.С. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором витрати складаються з підготовки заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях у Вижницькому районному суді Чернівецької області в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, підготовки апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, участі в судовому засіданні в Чернівецькому апеляційному суді в режимі відеоконференції вартістю 2500 грн, всього 37500 грн.

На підставі акту наданих послуг від 07 квітня 2025 року, складеного адвокатом Мушкеєвим В.В. та ОСОБА_3 адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуги, з складання заяви про перегляд заочного рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 листопада 2020 року у справі №713/1576/20 вартістю 8000 грн, участі у 2 судових засіданнях у Вижницькому районному суді Чернівецької області в режимі відеоконференції вартістю 2000 грн, складання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Чернівецькому апеляційному суді вартістю 2500 грн, всього 37500 грн.

Згідно із квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 07 квітня 2025 року Бицюк А.С. здійснено оплату ОСОБА_1 в сумі 29900 грн.

Ураховуючи наведене колегія суддів вважає доведеним факт понесення ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.

За статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22 ) фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише не зазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

На підставі пункту 1, 2, 3 частини 2статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позову Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» частково, що від суми позову дорівнює у відсотковому співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог 6,13%, на користь ОСОБА_3 підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції (складання апеляційної скарги на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 грудня 2024 року у справі №713/1576/20 вартістю 25000 грн, участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в Чернівецькому апеляційному суді вартістю 2500 грн) у розмірі 25814 грн 25 коп. (27500 грн * 93,87%, ).

Ураховуючи складність справи та виконаних адвокатом Мушкеєвим В.В. робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, обсяг наданих послуг та виконаних робіт з складання апеляційної скарги та участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, а також заперечення Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» з обґрунтуванням неспівмірності заявлених вимог, колегія суддів вважає обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність для справи судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції до 15000 грн.

Керуючись п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв Валентин Валентинович, про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 15000 грн.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Мушкеєв Валентин Валентинович, про стягнення судових витрат, понесених в суді першої інстанції, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 01 квітня 2025 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак