Справа № 517/492/25
Провадження № 2-о/517/16/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року с-ще Захарівка

Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря судового засідання Хасанової С.Т.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Короя І.Д.,

представника заінтересованої особи - Захарівської

селищної ради Одеської області Мирзи С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Захарівка цивільну справу за заявою представника - адвоката Короя Івана Дмитровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області,

установив:

20 травня 2025 року до Захарівського районного суду Одеської області надійшла заява адвоката Короя І.Д., подана в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Майорське Фрунзівського району Одеської області померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, розміром 9,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Дане право належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0198243 від 04 листопада 1996 року.

ОСОБА_2 заповіт щодо свого майна не залишала, а із спадкоємців за законом першої черги був тільки її онук ОСОБА_3 , оскільки його мати та дочка померлої ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 за фактом безпосереднього проживання разом із ОСОБА_2 прийняв її спадщину у вигляді зазначеного вище права на земельну частку (пай), яка визнається належною йому з часу відкриття спадщини, але яку за свого життя він документально не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Майорське Фрунзівського району Одеської області помер ОСОБА_3 . Спадкодавець заповіт щодо свого майна не залишав, а із спадкоємців за законом першої черги є заявниця ОСОБА_1 , як його дружина. Заявниця за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщину прийняла її у складі вказаного права на земельну частку (пай) за сертифікатом на ім`я ОСОБА_2 , яка стала належати заявниці з часу відкриття спадщини.

З метою оформлення даної спадщини заявниця звернулась до Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, однак постановою державного нотаріуса Шавші Г.М. від 21 жовтня 2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця у вигляді права на земельну частку (пай) за сертифікатом на ім`я ОСОБА_2 , оскільки не подано відомості та документи - за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про народження (російською мовою) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено.

За таких обставин, адвокат просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 та його бабою ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Захарівського районного суду Одеської області від 28 травня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 31-32).

04 червня 2025 року від Великомихайлівського відділу ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області до суду надійшли витребувані докази (а.с. 44-48, 49-68).

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Корой І.Д. вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. При цьому заявниця пояснила, що вона являлася дружиною померлого ОСОБА_3 . Спадкодавець ОСОБА_2 була його рідною бабою по його померлій матері ОСОБА_6 , яка мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Представник заінтересованої особи Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_8 у судовому засіданні визнала вимоги заяви не заперечувала проти її задоволення. Також, пояснила, що спадкодавець ОСОБА_9 являлась матір`ю померлої ОСОБА_10 , яка в свою чергу була матір`ю померлого ОСОБА_3 . Заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку, зокрема встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Так, судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2001 року, в с. Майорське Фрунзівського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області розміром 9,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вказане право належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0198243 від 04 листопада 1996 року (а.с. 8).

Відповідно до інформації № 3429/340-24 від 06 листопада 2024 Відділу № 7 ГУ Держгеокадастру в Одеській області, підтверджена видача та реєстрація вказаного сертифіката та відсутність реєстрації правоустановчих документів на земельну ділянку за ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

ОСОБА_2 заповіт щодо свого майна не залишала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 81350416 від 29 травня 2025 року (а.с. 51).

Із спадкоємців за законом першої черги був тільки її внук ОСОБА_3 , оскільки його мати та дочка померлої ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 75 від 20 вересня 1995 року (а.с. 45-46).

Родинні відносини ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_2 підтверджені наступними документами.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 липня 1968 року ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Майорське Фрунзівського району Одеської області від батька ОСОБА_11 та матері ОСОБА_6 (а.с. 11).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 29 травня 2025 року убачається, що Виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Фрунзівського району Одеської області 21 листопада 1956 року складено актовий запис № 19, за яким після одруження ОСОБА_11 з ОСОБА_5 , дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_12 » (а.с. 47-48).

Відповідно до копії посвідки про народження № НОМЕР_3 Фрунзівського райбюро ЗАГС, виданою на підставі запису № 29 від 20 червня 1939 року, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_5 народилась в селищі Фрунзівка Одеської області від батька ОСОБА_13 та матері ОСОБА_2 (а.с. 65).

З довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 01/17/1319 від 07 листопада 2024 року убачається, що згідно з погосподарськими книгами в с. Майорське Роздільнянського району Одеської області в період 1996-2001 роки, в господарстві з особовим рахунком № НОМЕР_4 постійно проживали та вели спільне господарство такі громадяни: голова домогосподарства - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та двоє правнуків (а.с. 19).

Статтями 548 та 549 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном і ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пункт 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачав, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.

Відповідно до довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 1098 від 17 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку, що розташований за указаною вище адресою на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований її внук ОСОБА_3 , який фактично прийняв спадщину шляхом управління спадщиною - робив поточний ремонт будинку і обробляв земельну ділянку (пай), який належав бабусі (а.с. 13).

Статтею 561 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому, цей Кодекс не передбачав будь-якого кінцевого терміну для отримання спадкоємцем вказаного свідоцтва на спадщину, яку він прийняв і вона визнавалась належною йому з моменту відкриття спадщини.

Положення ч.ч. 1 та 3 ст. 1296 ЦК України передбачають, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отож, ОСОБА_3 за фактом безпосередньо перед смертю спадкодавця ОСОБА_2 проживання разом з нею прийняв її спадщину у вигляді зазначеного вище права на земельну частку (пай), яка визнається належною йому з часу відкриття спадщини, але яку за свого життя він документально не оформив.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 13 травня 2011 року, в с. Майорське Фрунзівського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с. 14).

Положеннями Цивільного кодексу України, чинними на час відкриття спадщини чоловіка позивачки, було передбачено наступне: право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1 і 2 ст. 1223); у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261); спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, (ч.ч. 3, 5 ст. 1268).

ОСОБА_3 заповіт щодо свого майна не залишав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78802325 від 18 жовтня 2024 року (а.с. 58).

Із спадкоємців за законом першої черги є заявниця ОСОБА_1 , як його дружина, що підтверджується, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , за яким ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_14 та якій після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_12 » (а.с.15).

Відповідно до довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 1099 від 17 жовтня 2024 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 . У житловому будинку, що розташований за вказаною вище адресою на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 (а.с. 16).

Отож, заявниця за фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщину прийняла її у складі вказаного права на земельну частку (пай) за сертифікатом на ім`я ОСОБА_2 , яка стала належати заявниці з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 12 ч. 1 постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів» від 19 травня 2016 року № 1377-VIII, в Одеській області смт Фрунзівка і Фрунзівський район Одеської області перейменовані в смт Захарівка і Захарівський район.

Згідно п. 15 ч. 1 і п. 15 ч. 3 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, утворено в Одеській області Роздільнянський район (з адміністративним центром у місті Роздільна) у складі територій, зокрема, Затишанської селищної, Захарівської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а також ліквідовано, зокрема, і Захарівський район.

18 жовтня 2025 року бажаючи оформити право на спадщину спадкодавця ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернулась до Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, де за її заявою до майна спадкодавця заведена спадкова справа № 302/2024 (а.с. 53).

Постановою державного нотаріуса Шавші Г.М. від 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця у вигляді права на земельну частку (пай) за сертифікатом на ім`я ОСОБА_2 , оскільки не подано відомості та документи - за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про народження (російською мовою) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено (а.с. 18).

Відмовляючи заявниці нотаріус виходила з положень ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат», за якою нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій використовує відомості Єдиного державного демографічного реєстру, а також Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших єдиних та державних реєстрів, що функціонують у системі Міністерства юстиції України.

Відповідно до п. 2.1.7. Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.07.2008 року № 1269/5 та зареєстрованої 25 липня 2008 року за № 691/15382, при державній реєстрації акту цивільного стану реєстратор видає свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану на підставі актового запису цивільного стану, складеного в електронному вигляді та на паперовому носії, у повній відповідності до нього.

У додатку до вказаної Інструкції «Строки внесення до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей, що містяться в книгах державної реєстрації актів цивільного стану ...» визначено, що до цього реєстру вносяться відомості починаючи з 1945 року.

Виходячи з цього, нотаріус вважає надану заявницею зазначену вище посвідку про народження матері спадкодавця ОСОБА_5 датовану 20 червня 1939 року (а.с. 12) недостатнім документом, за відсутності такого актового запису в реєстрі, на підтвердження родинних відносин між власником сертифіката ОСОБА_2 та спадкодавцем, як її внуком.

Разом з цим, вказаний актовий запис за 1939 рік не може бути в реєстрі, оскільки до нього вносилися відомості починаючи тільки з 1945 року.

У зв`язку з наведеним, для підтвердження спадкових прав заявниці на майно спадкодавця їй необхідно встановити факт родинних відносин між власником сертифіката ОСОБА_2 та її внуком ОСОБА_3 .

Родинні відносини ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_2 підтверджені доказами вказаними вище.

Отож, оцінюючи установлені обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до висновку про доведеність вимоги щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (як між бабою та внуком), який визнано представником заінтересованої особи та підтверджено наведеними вище та дослідженими судом доказами.

Оскільки в іншому порядку установити юридичний факт не можливо, суд вважає, що заява адвоката Короя І.Д., подана в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати слід залишити за заявницею.

На підставі викладеного та керуючись статтями 15, 1223, 1261-1265, 1268, 1296 ЦК України, статтями 4, 10, 76-81, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву представника - адвоката Короя Івана Дмитровича, подану в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Майорське Фрунзівського району Одеської області, була бабою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Майорське Фрунзівського району Одеської області, по його матері ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Захарівський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2025 року.

Відомості про сторони у справі:

заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

заінтересована особа Захарівська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, , місцезнаходження: вул. Центральна, 69, с-ще Захарівка Роздільнянського району Одеської області, 66700.

Суддя