Номер провадження 2/205/424/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року

Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Вороніної М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 11.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівським» (далі - Банк) та ОСОБА_1 укладено угоду № 200500257 щодо кредитування (далі Договір). За умовами Договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 10 200 грн. зі строком користування до 11.04.2019 року, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений строк і сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівським», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 р., укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівським», у тому числі і за Договором. Банк, правонаступником якого є позивач, виконав свої зобов`язання за Договором належним чином, а Відповідач порушила умови Договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними в повному обсязі та у визначений строк. Станом на 23.10.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором становить 28061,35 грн., з яких: 9189,37 грн. заборгованість за кредитом; 18 871,91 грн. заборгованість за відсотками. Розрахунок проведено ПАТ «Банк Михайлівським» відповідно до умов Договору. На вказану суму позивачем нараховано 3 % річних у розмірі 2 528,26 грн. і інфляційні збитки в розмірі 12 240,87 грн. Отже разом заборгованість складає 42 830,48 грн.

Також позивач зазначив, що Господарським судом міста Києва було розглянуто спір за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03.09.2020 замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК «Фагор»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20.05.2016 № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» від 30.05.2016 № 37 затверджено результати проведеної перевірки, наведені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 № 1, згідно з якими встановлено нікчемність укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» і ТОВ «ФК «Плеяда» договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а Банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників), яке у подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 № 1. Посилаючись на нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, зважаючи на положення ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Постановою суду від 01.07.2021 року в справі № 910/11298/16 вирішено застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. - зобов`язати ТОВ «ФК «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» відповідно до договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Оригінали документів кредитних договорів були отримані позивачем лише на початку 2023 року.

На підставі викладеного просить поновити строк позовної давності для подання позову та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором у загальному розмірі 42 830,48 грн.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенка М.Е. в позові просив розглянути справу без його участі.

Від відповідача Айрапетян А.А. надійшла заява, у якій просить провести розгляд справи в її відсутність, у задоволенні позову відмовити, оскільки заборгованість погашена в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що 11.04.2016 року відповідачем в ПАТ «Банк Михайлівський» підписано заяву (оферту) № 200500257 (далі - заява), анкету № 2652137, довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту в рамках карткового продукту «MC Platinum CashBack (неіменні) /Зарплатна», а також тарифи по продукту «Platinum CashBack/Зарплатна». У заяві відповідач просила відкрити на її ім`я рахунок та випустити платіжну картку. У заяві зазначено, що на дату укладення договору про картку встановлено доступний кредитний ліміт для безпосереднього використання клієнтом в розмірі 10 000 грн. з максимальною ставкою за лімітом 58,8 % річних. На підставі заяви Банком відкрито 11.04.2016 року поточний рахунок № НОМЕР_1 та видано відповідачу платіжну картку.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наданої позивачем копії постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року по справі № 910/11298/16 встановлено, що 19.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» було укладено договір факторингу № 1905, за умовами якого останнє зобов`язалося передати грошові кошти у розпорядження Банку, а Банк зобов`язався відступити на користь товариства право вимоги до боржників; 20.05.2016 року між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ТОВ «ФК «Плеяда» за плату відступило на користь ТОВ «ФК «Фагор» права вимоги, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 1905; 23.05.2016 згідно з рішенням Правління Національного банку України №14/БТ ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. Також з рішення суду вбачається, що Тимчасовою адміністрацією ПАТ «Банк Михайлівський» № 37 встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності, на ТОВ «ФК «Плеяда» не погодилося, тому Банк звернувся з позовом до суду.

20.07.2020 року між Банком та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір № 7_БМ про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив права вимоги до боржників, зазначених у додатку № 1 до Договору. Згідно з витягом з реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року Банком відступлено також право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 200500257 від 11.04.2016 року в сумі 28 061,35 грн., з яких 9 189,37 заборгованість по тілу кредиту, 18 871,98 грн. заборгованість за «доходами».

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_1 04.11.2020 року, станом на 04.11.2020 року заборгованість за Договором погашена в повному обсязі та Договір закритий.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року по справі № 910/11298/16 застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано ТОВ «ФК «Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2, визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу, визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор», зобов`язано ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2, визнано відсутніми у ТОВ «ФК «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього.

Отже, до прийняття остаточного судового рішення по справі № 910/11298/16 відповідач погасила заборгованість за Договором у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1 та 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Юридичним наслідком належного виконання зобов`язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов`язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов`язань й прийняття їх кредитором, припиняється існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем у повному обсязі виконані взяті на себе зобов`язання за Договором.

Після погашення відповідачем заборгованості ТОВ «ФК «Фагор» постановою суду було застосовано наслідки нікчемності правочину - договору факторингу від 19.05.2016 № 1905.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За таких обставин, кошти, які були отримані ТОВ «ФК «Фагор» від ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань за Договором, на підставі недійсного правочину, підлягають поверненню первісному кредитору, яким на даний момент є ТОВ «Діджи Фінанс».

Як вбачається з постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року по справі №910/11298/16, судом було встановлено, що 30.05.2016 року згідно з наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» №37, затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності від 30.05.2016 року №1, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу від 19.05.2016 року №1905, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

Разом з тим, будь-яких доказів направлення ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлення на адресу позивача ОСОБА_1 про встановлення банком вищевказаних обставин, а також роз`яснення їх наслідків, зокрема, щодо необхідності сплати заборгованості за кредитним договором саме на рахунок ПАТ «Банк Михайлівський», а не на рахунки ТОВ «ФК «Плеяда» або ТОВ «ФК «Фагор», матеріали справи не містять та позивачем не надано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виконання відповідачем своїх зобов`язань перед ТОВ «ФК «Фагор» за Договором, укладеними між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», є належним виконанням зобов`язань. Договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, у зв`язку з чим є безпідставним покладення на позичальника як споживача банківських послуг ризику настання наслідків нікчемності правочину, укладеного між його кредиторами, обов`язку повторного погашення заборгованості по одному й тому ж самому кредиту, при цьому вже у збільшеному розмірі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на його необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 516, 517, 1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко