РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/199/25

Провадження № 2/293/220/2025

19 червня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Проценко Л.Й.

за участю секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

21.02.2025 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АМ 1118395 від 20.02.2025, звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позовній заяві представник позивача просить суд визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванівка, Житомирського району Житомирської області, терміном в три місяці після вступу рішення в законну силу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,34 га, що знаходиться на території Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Батько позичача (син діда) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому позивач є спадкоємцем після смерті діда за правом представлення в складі першої черги.

У березі 2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 . Однак отримала відмову у зв`язку з пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини.

Вказує, що на момент смерті діда позивач знаходилась у скрутному матеріально становищі і крім того в той час коли вона повинна була прийняти спадщину - до кінця лютого 2022, розпочалась збройна агресія російської федерації і вона через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя та здоров`я себе та дитини вимушена була покинути територію України і саме в кінці лютого 2022 виїхати до іншої держави Німеччини, м.Швебіш-Галль.

В зв`язку з викладеним, представник позивача просить суд визнати поважною причину пропуску нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті діда та визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном на три місяці з дня набрання рішенням суду законої сили.

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Ухвалою від 26.02.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання суд призначив на 09 год. 30 хв. 25.03.2025 (а.с.24).

25.03.2025 сторони в підготовче судове засідання не з`явились. Суд відклав розгляд справи на 09:00 год. 22.04.2025 та задовольнив клопотання представника позивач про витребування доказів. Постановив витребувати у приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Драч Н.В. копію спадкової справи №16/2022, заведеної 14.02.2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.32).

11.04.2025 на виконання вимог ухвали суду від 25.03.2025 приватний нотаріус Драч Н.В. надала до суду копію спадкової справи №16/2022, заведену до майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , а також інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №80724983 від 04.04.2025 (а.с.38-52).

22.04.2025 представник позивача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просила призначити справу до судового розгляду. Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав, вказав, що він прийняв спадщину за заповітом тільки на земельну ділянку, більше не претендує на будь яке майно померлого. Не заперечував проти призначення справи до розгляду по суті (а.с.55-56).

Суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12:00 год. 26.05.2025 (а.с.57).

26.05.2025 вказана справа не розглядалась у зв`язку з перебуванням головуючої судді на листку непрацездатності (а.с.61).

19.06.2025 представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 діда позивачки є позивачка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Догляд за ОСОБА_4 здійснювала рідна тітка - мама відповідача ОСОБА_3 . Потім ОСОБА_4 був поміщений в пансіонат для присталілих, де і помер. До спадкового майна ОСОБА_4 входить житловий будинок та земельна ділянка. Спадкодавець за життя склав заповіт, яким заповів земельну ділянку відповідачу ОСОБА_3 . Решта майна не охоплена заповітом. Вказує, що для оформлення спадщини, що не охоплений заповітом (будинок та земельна ділянка під ним), не може підтвердити свій статус спадкоємця. Стверджує, що позивач має право на спдщину, як спадкоємець за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_5 син діда ОСОБА_6 помер раніше останнього. проте, позивач не має змоги прийняти спадщину, оскільки пропустила встановлений законом строк для її прийняття. Після смерті діда позивач займалася збором документів для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, строк подачі яких закінчувався в кінці лютого 2022 року. Однак, позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріальної контори, у зв`язку з повномасштабною агресією російської федерації на територію України та веденням бойових дій. В кінці лютого 2022 року позивач вимушена була залишити територію України. Довідка Іванівського старостинського округу Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 31.01.2022 свідчить про те, що позивач займалася збором відповідних документів з метою звернення до нотаріуса у строк визначений законодавством, тобто протягом періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Тобто доводить, що саме протягом цього періоду існували об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься його заява від 22.04.2025, в якій він просить розглядати справу без його участі. Вказав, що позов визнає в повному обсязі. Наслідки визнання позову йому відомі (а.с.60).

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, наступні обставини справи.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.09.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 та свідоцтва про народження ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 є внучкою ОСОБА_4 (а.с.7,8).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_2 від 15.06.2017 (а.с.9).

Згідно довідки Іванівського старостинського округу Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №126/03.1-10 від 31.01.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований та проживав у Житомирському геріатричному пансіонаті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №157312від 02.09.2004 ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,34 га, розташованої на території Високівської сільської ради (а.с.12).

Із повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. від 01.04.2024 вих №179/01-16 вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про те, що визначений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, який обраховується з часу її відкриття нею пропущений та роз`яснено їй право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.13). Крім того, згідно довідки від 07.01.2024 №7/02-14 с/с №16/2022 14.02.2022 вбачається, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 заведена спадкова справа №16/2022. Спадкомцем за заповітом після ОСОБА_4 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

Копія спадкової справи №16/2022 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 почата 14.02.2022, свідчить про те, що ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Згідно копії заповіту від 28.09.2012 ОСОБА_4 заповів належну йому земельну ділянку в розмірі 2,34 га на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 02.09.2004 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заповіт посвідчено сектерарем Головинської селищної ради Адамчик О.А. та зареєстровано в реєстрі за №20. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за №54090805 чинний (а.с.38-52).

Згідно підтвердження реєстрації виданого Великим обласним містом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 наразі зареєстрована ОСОБА_8 з 20.04.2022 з єдиним місцем проживання АДРЕСА_2 (а.с.18,19).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ОЦІНКА ДОКАЗІВ

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження з позовними вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 та 2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини спадкування за правом представлення(ч.1 ст.1266 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1272 ЦК України визначає наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, відповідно до якої, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.12.2021 у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Дослідивши матеріали справи та відповідні правовідносини, судом встановлено,що позивач ОСОБА_2 є рідною онукою померлого ОСОБА_4 . Позивач є спадкоємицю після ОСОБА_4 за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який був сином ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку від 02.09.2004 заповів ОСОБА_3 відповідачу по справі.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини мав закінчитися 28.02.2022.

Разом з тим указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено і він діє і на даний час.

Представник позивача у позовній заяві посилається на Постанову КМУ від 28.02.2022 №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» із змінами та доповненнями згідно постанови КМУ №209 від 06.03.2022, якою встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Та те, що постановою КМУ від 09.05.2023 №469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», який набрав чинності через один місяць з дня її опублікування 19.062.2023 п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 №164 «Про деяві питання нотаріату в мовах воєнного стану», яким було встановлено зупинення перебігу строку длі прийняття спадщини на час дії воєнного стану виключено.

Однак, суд не приймає посилання на дану постанову як свідчення продовження строку для прийняття спадщини з тих підстав, що постановою КЦС ВС від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21 пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» визнаний таким, що суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Постановою ОП КЦС ВС від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20 встановлено, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатися таким, що прийняв спадщину.

Постановою КЦС ВС від 2 червня 2021 року у справі № 155/1584/18 визначено, що перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією в розумінні статті 1276 ЦК України є можливим у межах строків для прийняття спадщини та не передбачає перехід права на подання позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи об`єктивні обставини, які склалися у позивача, а саме те, що позивач через об`єктивну, реальну та дійсну загрозу для свого життя з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України виїхала за межі України до Німеччини, що підтверджується місцем її реєстрації з 20.04.2022, суд визнає їх об`єктивними та непереборним труднощами, які заважали їй вчасно, у визначений законодавством строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 .

Крім того, матеріали цієї справи свідчать про те, що відповідач визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечитеме закону та не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки ОСОБА_3 успадкував лише те майно (земельну ділянку), яке було визначено спадкодавцем у заповіті, а на інше майно, яке не охоплене заповітом, матеме право позивач, як спадкоємець за провом представлення, тому суд приймає заяву про визнання позову відповідачем.

Отже, задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не буде суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості та не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, зважаючи також на те, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Водночас відмова у задоволенні позову може становити непропорційне втручання у право особи на мирне володіння майном.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що жодним рішенням відповідача права позивача не порушені та позивач не наполягає на компенсуванні понесених судових витрат, суд вважає за можливе не стягувати їх з відповідача та залишає їх за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1269, 1270 , 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Іванівка, Житомирського району Житомирської області, терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників у справі:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6

адреса: АДРЕСА_3 .

РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5

адреса: АДРЕСА_4 .

Код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено та підписано 23.06.2025.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО