Справа № 539/8/25
Провадження № 2/539/371/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участі секретаря Ковтун І.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачем народилася дочка ОСОБА_4 . Їх з відповідачем відносини виявилися недовготривалим. Відповідач перестав надавати допомогу на утримання їхньої доньки, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з приводу стягнення аліментів. 18.02.2021 було видано судовий наказ по справі №539/133/21, за яким з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття. З лютого 2022 року в зв`язку з несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість, яка станом на жовтень 2024 року становить 95 952,61 грн. Згідно розрахунку загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів станом на 01.11.2024 становить 393 642,63 грн. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2022 року по 31 серпня 2024 року включно в розмірі 89454,11 грн., яка дорівнює 100% розміру заборгованості по аліментам.

10.01.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Лисенко А.Ф. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеному у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що в розрахунку заборгованості, складеного виконавцем, зазначені невірні суми нарахованих аліментів. Він з 2021 року обізнаний, що з нього за судовим рішенням стягнуті аліменти на утримання дитини. Якийся час він сплачував аліменти. З весни 2022 року перестав сплачувати аліменти, оскільки звільнився з роботи і в період війни не зміг влаштуватись на роботу. Через виконавчу службу він аліменти не сплачував з того часу, але перераховував кошти позивачу через термінал, давав гроші особисто, гроші позивачу також давали його мати та сестра. З вересня 2022 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_6 . Дитина народилась недоношеною, їй встановили діагноз «ДЦП». Це також унеможливлювало сплату ним аліментів, бо на лікування дитини він постійно витрачає значні кошти. Він проживає разом з дружиною та дитиною, неофіційно протягом року працює на шиномонтажу.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є сторони по справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно копії акту від 19.12.2024, засвідченого головою вуличного комітету Хамудою А.Д., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі №539/133/21 вбачається, що з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь стягувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 12 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вих.№24.9/52214 від 26.11.2024, наданого Лубенським відділом державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за період з лютого 2022 року по жовтень 2024 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам у розмірі 95952,61 грн.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрували шлюб 24 вересня 2022 року, про що складено відповідний актовий запис №480. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Згідно копії акту від 18.06.2025, засвідченого провідним спеціалістом по роботі з ОСН Лубенської міської ради Полтавської області Сененко І.В., за адресою: АДРЕСА_2 , постійно проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зі своєю донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9086 від 27.03.2025, виданої Центром дитячої неврології, епілептології та орфанних захворювань КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» та корінця медичного висновку №29/38 від 10.04.2025, виданого Діагностично- консультаційним центром КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , має повний діагноз (основне захворювання): Дитячий церебральний параліч, спастичний, рівень рухових порушень за шкалою GMFCS III, за MACS II, затримка психомовного та стато-кінетичного розвитку; ускладнення основного захворювання: інші набуті деформації щиколотки та стопи, співдружня непостійна збіжна косоокість.

З висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації від 11.01.2025, складеного лікарською консультативною комісією Діагностично-консультаційного центру КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , потребує засобів реабілітації: протезно-ортопедичні вироби; ортопедичне взуття за видами: взуття за наявності фіксованих деформацій стопи; система ортезів на нижні кінцівки: шарніри безшарнірні на гомілково-стопний суглоб стопу.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 06.06.2025 вбачається, що за період лютий 2022 - грудень 2024 інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У частині першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частинами першою, другою статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Тлумачення статті 196 Сімейного кодексу України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Сімейним Кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. У справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Загальна сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів, стягнутих на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 , станом на 01.11.2024 року складає 95952,61 грн., що підтверджується розрахунком, виданим державним виконавцем. Звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач, зменшивши розмір позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з квітня 2022 року по 31 серпня 2024 року включно в розмірі 89454,11 грн., яка дорівнює 100% розміру заборгованості по аліментам. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 196 СК України пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, сума неустойки (пені) за весь період складає 89454,11 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач послався на те, що він не сплачував аліменти з весни 2022 року, оскільки звільнився з роботи і в період війни не зміг влаштуватись на роботу. ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилась дочка ОСОБА_6 , якій встановили діагноз «ДЦП», а лікування дитини потребує значних коштів. Через виконавчу службу він аліменти не сплачував, але перераховував кошти позивачу через термінал, давав гроші особисто, гроші позивачу також давали його мати та сестра.

Суд вважає, що відповідач не довів, що заборгованості по аліментах виникла не з його вини, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач, який є працездатною особою, вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання по сплаті аліментів, як і відсутні докази добровільного виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини.

Доводи відповідача в тій частині, що, на його думку, у розрахунку заборгованості, складеного виконавцем, зазначені невірні суми нарахованих аліментів, не свідчить про необґрунтованість позовних вимог, оскільки такий розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем, відповідачем не спростований, у встановленому законом порядку не оскаржувався. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини ОСОБА_2 , а тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Однак, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 вересня 2022 року відповідач ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_5 , у якому ІНФОРМАЦІЯ_10 народилась дочка ОСОБА_9 . Відповідач проживає разом з дружиною та дитиною ОСОБА_9 , яка має діагноз (основне захворювання): дитячий церебральний параліч, спастичний, рівень рухових порушень, затримка психомовного та стато-кінетичного розвитку; ускладнення основного захворювання: інші набуті деформації щиколотки та стопи, співдружня непостійна збіжна косоокість. Дитина потребує засобів реабілітації: протезно-ортопедичні вироби; ортопедичне взуття за видами: взуття за наявності фіксованих деформацій стопи; система ортезів на нижні кінцівки: шарніри безшарнірні на гомілково-стопний суглоб стопу.

Враховуючи, що у відповідача на утриманні перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_9 , яка має вищезазначене захворювання, у зв`язку з чим потребує лікування та засобів реабілітації, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені внаслідок несплати аліментів з 89454,11 грн. до 55000,00 грн., тому позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі № 161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір», а також що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 744,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 по 31.08.2024 у сумі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 70 (сімдесят) копійок. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення у повному обсязі складено та підписано 23.06.2025.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 . Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 .

Суддя О.Л. Овчаренко