Справа № 645/4318/24
Провадження № 2-з/645/14/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову та витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Харківська міська рада про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь позивача: майнову шкоду нанесену залиттям квартири за попереднім розрахунком та вартості придбаних будівельних матеріалів на відновлювальні роботи на суму 28 000,00 грн; моральну шкоду нанесену залиттям квартири на суму 50000,00 грн; судові витрати, які, у попередньому розрахунку, складають 10 000,00 грн.

19.06.2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про витребування доказів, а саме у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігоря Олександровича, місце знаходження : м. Харків, вул.. Державінська (Да Вінчі), 38, тел.. НОМЕР_1 про надання персональних даних щодо осіб, які уклали договір купівлі-продажу серія та номер: 1435 від 21.08.2024 року із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові осіб, їх податкових номерів (РНОКПП), відомостей про реєстрацію місця проживання та клопотання застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належало відповідачу ОСОБА_2 та заборони вчиняти будь-які цивільно -правові дії із квартирою АДРЕСА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позову є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди нанесеної залиттям квартири за попереднім розрахунком та вартості придбаних будівельних матеріалів на відновлювальні роботи на суму 28 000,00 грн; моральної шкоди нанесеної залиттям квартири на суму 50000,00 грн; судові витрати, які, у попередньому розрахунку, складають 10 000,00 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач зазначив наступне: так, на сайті бюро нерухомості було розміщено об`яву про продаж спірної квартири.

Згідно актуальної інформації з Державного Реєстру речових прав, власник квартири АДРЕСА_2 21.08.2024 року уклав договір купівлі-продажу на спірну квартиру з ОСОБА_3 , що оформлений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігорем Олександровичем.

Позивач вважає, що з метою встановлення попереднього власника квартири, з якої здійснено залиття квартири позивача, необхідно отримати у приватного нотаріуса Молодчий І.О. щодо персональних даних особи, яка здійснила залиття квартири позивача, для чого позивач звернувся з клопотанням про забезпечення позову та витребування доказів, необхідних для вирішення спору, а саме: направити запит до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий Ігоря Олександровича про надання персональних даних щодо осіб, які уклали договір купівлі-продажу серія та номер: 1435 від 21.08.2024 року із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові осіб, їх податкових номерів (РНОКПП), відомостей про реєстрацію місця проживання.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Позивачем, в порушення вимог ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, не надано суду доказів належності квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки від 03.06.2025 № 429612691 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , з 21.08.2024 згідно договору купівлі продажу № 1435 виданого 21.08.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчий І.О.

Таким чином судом встановлено, що квартира не належить відповідачу по справ, а належить іншій особі, яка не має відношення до справи, доказів належності майна відповідачу, суду з 23.07.2024 суду позивачем не надано.

Враховуючи зазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити.

Також не підлягає задоволенню клопотання про витребування у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодчого І. О. інформації щодо персональних даних щодо осіб, які уклали договір купівлі-продажу серія та номер: 1435 від 21.08.2024 року із зазначенням прізвищ, імен та по-батькові осіб, їх податкових номерів (РНОКПП), відомостей про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право володіння.

Позивачем не доведено, що витребування інформації (повних анкетних даних) щодо сторін вищевказаного правочину, які не є сторонами по справі, буде відповідати критеріям сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову та витребування доказів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 24.06.2025 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва