У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2025 Справа №607/22621/24 Провадження №2-п/607/29/2025

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Якімця Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С.О.,

без участі сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович, про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

У С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

1. Стислий зміст заяви

21 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 825615877 від 27 квітня 2021 року у розмірі 77 349,75 гривень, а також судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу (том 1, а.с. 1 16).

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року, позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнено із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість у розмірі 77 349,75 грн (сімдесят сім тисяч триста сорок дев`ять) гривень 75 копійок, а саме: 1) 21 750,00 гривень заборгованість за кредитом; 2) 55 599,75 гривень заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. Із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» також стягнено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень та судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок (том 1, а.с.172-178).

15 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Безсмертний С.М. звернувся в порядку цивільного судочинства до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, із заявою про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року (том 1, а.с. 195 217).

В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 зазначив, що жодних ухвал суду чи матеріалів позовної заяви відповідачем не було отримано, однак 21 квітня 2025 року було накладено арешт на рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк». Після чого ОСОБА_1 звернувся до адвоката та дізнався про вказане судове рішення. 06 травня 2025 року адвокат Безсмертний С.М. надіслав через підсистему «Електронний суд» заяву про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи № 607/22621/24, з якими ознайомився 07 травня 2025 року. Адвокат зазначає про те, що на момент укладення договору факторингу (2018 рік), на який посилається позивач, зобов`язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не існувало, оскільки кредитний договір між ними, згідно змісту позовних вимог був укладений лише 08 серпня 2021 року. Отже, право вимоги за зобов`язаннями, що виникли в 2021 році не можуть бути предметом договору факторингу від 2018 року. Крім того, платіжне доручення № f75b1b2e-b6b3-4d2e-99de-1df7147bc506 від 27 квітня 2021 року містить зазначення номеру картки частково № 5363-54XX-XXXX-7245 без зазначення банківської установи, платіжне доручення, за яким здійснено переказ для зарахування на платіжну картку, само по собі не свідчить про отримання відповідачем кредиту в сумі 21 750 гривень, без інформації від банківської установи про рух коштів по картці відповідача. Крім того, представник ОСОБА_1 вказує, що проведений позивачем розрахунок заборгованості не відповідає нормам закону та долученому позивачем договору позики. Щодо витрат на правову допомогу, то посилається на те, що до матеріалів справи представником позивача не було надано квитанції про сплату витрат на правову допомогу.

2. Стислий зміст заперечень на заяву

22 травня 2025 року від ТОВ «Юніт Капітал» через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року у справі № 607/22621/24, в яких висловлено прохання відмовити в задоволенні вказаної заяви, а оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що у заяві відповідач стверджує про те, що не отримував повісток, щодо судових засідань та не був повідомлений про розгляд справи, однак у застосунку «Дія» українці також можуть отримувати сповіщення про призначенні судові засідання, у яких вони є учасниками справи. Ця послуга реалізована Міністерством цифрової трансформації України спільно з Державною судовою адміністрацією України, ДП «Центр судових сервісів» та ДП «Інформаційні судові системи». Представник ТОВ «Юніт Капітал» підкреслює, що договір факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року є рамковою угодою, адже, він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме: 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2024 року. Тобто, підписання реєстру прав вимоги передача права вимоги відбулась в межах часових рамок чинності договору факторингу до 30 грудня 2024 року. Щодо нарахованих відсотків адвокат зазначає, що оскільки відповідач лише частково погашав заборгованість та не повернув кредитні кошти у повному розмірі, було продовжено нарахування відсотків (том 2, а.с. 1 20).

3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді

У судове засідання представник ОСОБА_1 адвокат Безсмертний С.М. не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак подав заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без його участі та участі ОСОБА_1 , просив заяву задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у ній.

ТОВ «Юніт Капітал» у судове засідання не з`явилося, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 247 ЦПК України визначено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши заяву про перегляд заочного рішення, суд виходить з наступного.

ІІ. Мотивувальна частина

1. Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 21 жовтня 2024 року через підсистему «Електронний суд»

ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 825615877 від 27 квітня 2021 року у розмірі 77 349,75 гривень, а також судові витрати: судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу (том 1, а.с. 1 16).

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 14 березня 2025 року, позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено (том 1, а.с. 172 178).

2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

2.1. В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частини перша та друга статті 8 Конституції України).

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (речення друге абзацу першого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року № 1-рп/2015). Принцип юридичної визначеності як складова конституційного принципу верховенства права є сукупністю вимог до організації та функціонування системи права, процесів правотворчості та правозастосування у спосіб, який забезпечував би стабільність юридичного становища індивіда (перше речення абзацу третього підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 6 червня 2019 року № 3-р/2019).

Суд зазначає, що в аспекті необхідності забезпечення функціонування національного правопорядку, що уґрунтований на принципі верховенства права, вкрай важливим є гарантування сталості та прогнозованості процесу правозастосування, юридичного становища особи, зокрема у частині обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили. Можливість необґрунтованого перегляду таких рішень ставить під сумнів здатність кожного ефективно реалізувати конституційне право на судовий захист, а також є несумісним із принципом юридичної визначеності як елементом принципу верховенства права.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (перше речення пункту 1 статті 6).

Суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання (частина перша статті 129-1 Конституції України).

Додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) є надважливим для забезпечення поваги до суду, його рішень та дієвості всієї системи правосуддя в державі, керованій правовладдям (абзац перший підпункту 7.7 пункту 7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІI)/2023). Конституційний Суд України також зазначав, що згідно з приписами Основного Закону України, юридичними позиціями Конституційного Суду України, що є співвідносними з приписами Конвенції, та практикою Європейського суду з прав людини реалізація права на судовий захист можлива з додержанням конституційних принципів, зокрема принципу остаточності судових рішень (res judicata). За сталою практикою Європейського суду з прав людини додержання принципу остаточності судових рішень (res judicata) означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення лише задля проведення повторного слухання і нового розв`язання справи (див., абзац другий підпункту 4.1, абзац перший підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 14 лютого 2024 року № 1-р(II)/2024).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Христов проти України»

від 19 лютого 2009 року (заява № 24465/04) вказав, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (§ 33).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява № 32053/13) зазначив що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див, зокрема, §§ 46, 47).

Отже, з метою забезпечення принципу юридичної визначеності, враховуючи принцип res judicata, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуте за наявності вагомих та ґрунтовних підстав для такого перегляду. Безпідставний перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є несумісним з дотриманням вказаних принципів.

2.2. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне процесуальне законодавство у межах позовного провадження регламентує можливість заочного розгляду справи. Заочним розглядом справи є специфічна процедура, унормована главою 11 розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України), розгляду цивільної справи та її вирішення за відсутності відповідача.

ЦПК України встановлює чіткі передумови, які дають можливість суду розглянути відповідний позов у порядку заочного розгляду справи. Так, умовами проведення заочного розгляду справи є: 1) належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання; 2) нез`явлення відповідача у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та 4) відсутність заперечень позивача проти такого вирішення справи. Лише в разі одночасного існування всіх перелічених умов суд може ухвалити заочне рішення в справі (частина перша статті 280 ЦПК України).

Окрім особливих умов для можливості проведення заочного розгляду справи законодавець встановив й особливу процедуру оскарження судових рішень, ухвалених у порядку заочного розгляду справи.

Зокрема, законодавець передбачив, що заочне рішення підлягає скасуванню судом першої інстанції, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 288 ЦПК України).

Отже, ЦПК України встановлює можливість перегляду ухваленого місцевим судом заочного рішення цим же судом за умови, що причини, які зумовили неприйняття відповідачем участі у розгляді справи, визнані судом поважними, а докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

2.3. Наслідки пропуску процесуальних строків на вчинення процесуальних дій передбачені у статті 126 ЦПК України. Відповідно до частини першої цієї статті із закінченням встановленого законом або судом строку втрачається право на вчинення процесуальних дій. Таке право втрачається в силу закону, тому не потребує додаткового визнання судом. Суд лише констатує пропуск процесуального строку та відсутність поважних причин для його поновлення, якщо була подана заява про поновлення такого строку.

Окремо ЦПК України встановлює наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, суд зобов`язаний залишити без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 126 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2024 року (справа № 756/11081/20) вказано, що частину другу статті 126 ЦПК України треба розглядати у сукупності з нормами статті 127 цього Кодексу, якою встановлено процедуру поновлення пропущеного строку. Тобто законодавець у частині другій статті 126 ЦПК України під формулою «крім випадків, передбачених цим Кодексом» насамперед мав на увазі застосування норм статті 127 ЦПК України щодо поновлення строку за наявності поважних причин. Крім того, формулу «крім випадків, передбачених цим Кодексом» потрібно розуміти так, що процесуальний закон може передбачати випадки, коли законодавець у певній нормі надав імперативну вказівку про те, що суд не має права залишати без розгляду заяву, подану з пропуском строку на її подачу. За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу. Отже, перевірка судом дотримання процесуальних строків при поданні процесуальних звернень учасниками процесу відбувається «ex officio». Велика Палата Верховного Суд також зауважила, що зміст статей 284, 286, 287 ЦПК України не дає підстав для висновку, що у цих нормах міститься інакший порядок дій суду, ніж той, що встановлений у статтях 126, 127 цього Кодексу (див., пункти 61 63).

Натомість право на подання апеляційної скарги на заочне рішення суду відповідач набуває лише після залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Частиною другою статті 284 ЦПК України строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення є одним з інструментів забезпечення принципу правової визначеності, адже право відповідача на доступ до суду апеляційної інстанції при заочному розгляді справи місцевим судом не є абсолютним та забезпечується за умови дотримання ним порядку та строку звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення.

2.4. Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четверта статті 284 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви (частина перша статті 286 ЦПК України). У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд згідно із частиною третьою статті 287 ЦПК України може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З конструкції наведеної статті вбачається, що лише за наявності двох умов можливе скасування заочного рішення.

Таким чином, підставами для перегляду заочного рішення є одночасне існування наступних обставини: наявність доказів, що мають істотне значення для справи та відсутність відповідача в судовому засіданні з поважних причин, або необізнаність про розгляд справи.

2.5. В аспекті цієї справи, суд зазначає, що провадження у справі було відкрито 28 жовтня 2024 року з повідомленням учасників справи (том 1, а.с. 143, 144).

Відповідач був обізнаний про розгляд цієї справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 731, № 213, № 297, № 938, № 940, а також оголошеннями про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (том 1, а.с. 148, 154, 159, 164, 168).

Судові засідання були призначені на 16 год. 15 хв. 21 листопада 2024 року, 10 год. 00 хв.

09 грудня 2024 року, 12 год. 50 хв. 30 грудня 2024 року, 10 год. 00 хв. 23 січня 2025 року,

15 год. 00 хв. 25 лютого 2025 року та 11 год. 00 хв. 04 березня 2025 року (том 1, а.с. 144, 149, 155, 160, 165, 170).

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В заяві про перегляд заочного рішення представник заявника вказує, що він не був повідомлений про наявність судового провадження, у якому він є відповідачем, судових повісток чи викликів особисто не отримував.

Проте, суд зазначає, що усі виклики в судові засідання було надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 . В жодне із призначених судових засідань відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив. З огляду на вищевикладене, твердження відповідача щодо необізнаності про розгляд справи не знайшли свого підтвердження.

Також представник відповідача зазначає, що на момент укладення договору факторингу, на який посилається позивач, і який, на його думку, дає йому право вимоги, щодо зобов`язань ОСОБА_1 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не існувало, оскільки кредитний договір між ними, згідно змісту позовних вимог, був укладений лише 08.08.2021 року Отже, право вимоги за зобов`язаннями, що виникли в 2021 році, не можуть бути предметом договору факторингу від 2018 року. Утім, у заяві не взято до уваги те, що договір від 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» за

№ 28/1118-01 був рамковим договором, який передбачав укладення додаткових угод, а право вимоги виникало на основі підписання угод та відповідних реєстрів.

Крім того, представник відповідача не погоджується із розрахунком заборгованості, щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами. В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача посилається на те, що судом під час ухвалення рішення враховано розрахунок, наданий позивачем та долучений до позову. Тобто, фактично не погоджується із доказами, дослідженими судом. На інші докази, не досліджені судом, які б, на його думку, мали істотне значення для правильного вирішення справи не посилається та їх не надає.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що справу було розглянуто у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, з дотриманням принципів цивільного судочинства.

Згідно з частиною третьою статті 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення, та у такому випадку згідно частини четвертої цієї статті у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Таким чином, заява не містить посилань на належні, існуючі на час ухвалення рішення докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і, які могли би бути підставою для безумовного скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду заяви

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду, а тому подану заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 12, 258 261, 280 289, 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович, про поновлення строку на оскарження заочного рішення задовольнити.

2. Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Безсмертний Сергій Миколайович, про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

3. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

4. Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, заявник має можливість оскаржити рішення до Тернопільського апеляційного суду в загальному порядку.

5. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

7. Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 11 червня 2025 року.

Головуючий суддя Т. І. Якімець