Справа № 570/1800/25
Номер провадження 2/570/1255/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,

за участю секретаря судового засідання Атаманюк С.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

18.04.2025 до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст заяв по суті справи.

12.06.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, в повному обсязі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.

14.04.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна») укладено Договір факторингу №14042023, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні Договору факторингу у порядку та строки встановлені Договором факторингу.

Відповідно до Додатку №1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу від 14.04.2023 № 14042023 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 14042023 в сумі 22060,00 грн з яких:

- 5000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту;

- 17060,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 14042023 від 14.04.2023 у розмірі 22060,00 грн.

Через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Цокало Тетяни Михайлівни надійшов відзив проти позову, в якому остання зазначила, що укладаючи договір, сторони погодили, що кредит видається строком на 20 днів: з 12.06.2022 до 01.07.2022, і це є строк правомірного користування кредитними коштами, упродовж якого позичальник сплачує кредитору проценти у загальній сумі 2500,00 грн згідно паспорта споживчого кредиту. Якщо кошти не повернуті до 01.07.2022, то з 02.07.2022 настає прострочення боржника, у зв`язку з чим останній сплачує проценти за неправомірне користування коштами максимально упродовж 180 днів. Ця умова розміщена у розділі 4 «Відповідальність сторін та порядок вирішення спорів» (пункт 4.3.) Стверджує, що за своєю правовою природою проценти, нараховані за цей період (після 01.07.2022) є мірою відповідальності за період після закінчення строку кредитування. Вказала, що на користь такого висновку свідчить також зміст пункту 2.6. договору, яким передбачено право кредитора здійснювати списання коштів з рахунків позичальника, починаючи з першого дня прострочення. Зазначила, що умови договору про нарахування процентів після 01.07.2022 протягом 180 днів за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України. Тобто, сторони погодили, що поза межами строку кредитування позичальник сплачує проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Зазначила, що відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведене вважає, що із відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у сумі 2500,00 грн проценти за користування кредитом з 12.06.2022 по 01.07.2022 згідно умов договору (правомірне користування коштами).

Враховуючи викладене, просила суд прийняти від ОСОБА_1 заяву про визнання позову частково Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 від 12.06.2022, що становить 7500,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 2500,00 грн заборгованість по відсотках. В інший частині позову про стягнення заборгованості просила відмовити. Крім того, просила здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28.04.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

12.06.2022 між ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04599-06/2022 який останній підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W3975», відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором (п.1.1 Договору).

Кредит надається строком на 20 днів, тобто до 01.07.2022. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (п.1.2, 1.3., 1.7 Договору).

Відповідно до п.1.13 Договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.

Згідно п.1.17 Договору для підписання Договору на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власного підпису є підтвердженням особи клієнта. Уразі згоді із запропонованими умовами кредитування клієнт підписує Договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора.

У разі якщо клієнт не сплатив у строк кредит взятий відповідно до умов п.1.2 Договору з наступного дня проценти за користування кредитними коштами нараховуються за ставкою 3,2% на добу, при цьому клієнт погоджується, шо такий перерахунок процентів за користування кредитом не є одностронньою зміною умов договору. (п.2.3 Договору).

Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. (п.2.4 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором, яка підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором (п.2.2 Договору).

Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний останнім електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «W03975».

Додатком №1 до Договору про надання фінансового кредиту №04599-06/2022, встановлено графік платежів за договором, який підписаний відповідачем електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «W03975».

ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника НОМЕР_1 , яку остання вказала при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТзОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку № 21/788-рк від 01.05.2023 видана Національним Банком України.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 04599-06/2022 від 12.06.2022, борг відповідача становить 22060,00 грн і складається з: заборгованості по тілу кредиту 5000,00 грн та заборгованості за відсотками по кредиту 17060,00 грн.

14.04.2023 між ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині ТзОВ «СВЕА ФІНАНС») було укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Відповідно до додатку 1 (реєстру боржників) до договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023, заборгованість відповідача за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складає: 22060,00 грн.

Відтак, позивач ТзОВ «СВЕА ФІНАНС», з урахування передачі права вимоги за укладеним договором факторингу, виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу в кредит кошти у встановленому в договорі порядку та на узгоджених між ними умовах, однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим допустив спірну заборгованість за договором про надання фінансового кредиту.

Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі Закон України № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України № 675-VIII).

Частина 5 статті 11 Закону України № 675-VIII передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до норм ст. 12 Закону України № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 №851-IV (далі Закон України №851-IV), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України №851-IV, правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України №851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Таким чином, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України №851-IV, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, Договір про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 від 12.06.2022 був підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, чим підтверджено укладання між ним та ТОВ «ФК «Інвеструм» такого договору, оскільки без отримання листів на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіну та пароля договір між сторонами не був би укладений, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Вказаний кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, його паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, які надано відповідачем. Також в даних кредитних договорах визначено предмет, порядок та умови надання кредитних договорів.

Надаючи оцінку доводам представника відповідача про неправильне обрахування відсотків за користування кредитними коштами, оскільки вони нараховані поза строками кредитування, суд зауважує наступне.

Як вбачається зі змісту договору про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 від 12.06.2022, зокрема п. 4.3 у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в п. 1.2 цього Договору, проценти передбачені в п.2.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 днів календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Також паспорт споживчого кредиту до відповідного Договору в розділі 6 місить вказівку на те, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 3,2% в день з першого дня прострочення зобов`язання.

При цьому, як зазначалось вище, вказаний договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразового ідентифікатора, що свідчить про те, що відповідач ознайомився з вказаними умовами та погодився з ними.

Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №04599-06/2022 вбачається, що в період з 12.06.2022 по 01.07.2022, тобто протягом строку 20 днів, на який було надано кредит відповідачу нараховувалась строкова заборгованість за відсотками по кредиту, та починаючи з 02.07.2022 по 30.09.2022 (протягом 90 днів) відповідачу почала нараховуватись прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу, яка у загальному розмірі становить 17060,00 грн.

Договір факторингу №14042023 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено 14.04.2023.

Посилання сторони відповідача на те, що умови кредитного договору, які передбачають нарахування відсотків поза межами строками кредитування є відсотками за неправомірне користування кредитними коштами, які кредитор має право нараховувати в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України та що вони підлягають списанню кредитодавцем на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України суд вважає помилковими, оскільки вказані відсотки є платою за користування кредитними коштами, передбачені умовами договору про надання фінансових кредитів, підписаних відповідачем, та не відносяться до поняття неустойки.

Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 від 12.06.2022, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договорів.

Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №04599-06/2022 від 12.06.2022.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договорами про надання фінансового кредиту щодо своєчасного повернення кредитів, сплати процентів, що призвело до виникнення у нього перед позивачем заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачем на спростування цього жодних заперечень та доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 22060,00 грн.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,259,263-265,268,274,354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» суму заборгованості за договором №04599-06/2022 від 12.06.2022 в розмірі 22060,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», , місцезнаходження: 03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.6.;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гладишева Х.В.