Справа № 712/5535/24
Провадження № 2/712/303/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

з участю представника позивача Дриги Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Дрига Л.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 .

Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач має постійне місце проживання у Франції, лише в жовтні 2023 року дізнався про смерть своєї матері, яка з серпня 2019 року та до моменту смерті перебувала на повному державному утриманні в КЗ «Черкаськиій геріатричний пансіонат» Черкаської обласної ради.

З метою отримання спадщини після смерті матері, позивач надав доручення на ім`я ОСОБА_3 , який 01.03.2024 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак листом від 13.03.2024 приватним нотаріусом ЧМНО Сопільняк А.О. роз`яснено, що ОСОБА_1 в установлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та на момент смерті спадкодавиці не був з нею зареєстрований за однією адресою, оскільки станом на 16.07.2022 місце проживання ОСОБА_2 не було зареєстровано.

Обґрунтовуючи поважність пропущення установленого законом строку для прийняття спадщини, Позивач посилається на те, що останні роки до смерті матері він рідко спілкувався з нею по телефону, оскільки проживав у Франції, за станом свого здоров`я та у зв`язку із введенням воєнного стану не міг відвідувати Україну.

З метою захисту своїх спадкових прав, Позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням справи до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 26 липня 2024 року закрито підготовче провадження по справі. Справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала та просила суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідач ЧМР в судове засідання не з`явився, скерував до суду свої пояснення на позовну заяву, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним не надано доказів на підтвердження того, що він не мав можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом сторок в силу об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадшини у встановлений законом строк. Розгляд справи просив проводити без участі Черкаської міської ради.

Суд, заслухавши представника позивача , свідка ОСОБА_3 дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане повторно 28 лютого 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Позивач ОСОБА_1 являється сином померлої ОСОБА_2 та відповідно до відмітки у його паспорті серії НОМЕР_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді КЗ «Черкаський геріатричний пансіонат Черкаської обласної ради» № 205 від 26.04.2024 ОСОБА_2 , 1934 року народження, знаходилася на постійному місці проживання та повному державному утриманні в КЗ «Черкаський геріатричний пансіонат Черкаської обласної ради» з 22.08.2019 по 16.07.2022 (день смерті) та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті ОСОБА_2 повідомити про її смерть синові не було можливості, так як відомості про його місце перебування, проживання та номер телефону в особовій справі ОСОБА_2 були відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді частини кватири АДРЕСА_4 , що належить померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому від 12.04.1995.

01.03.2024 ОСОБА_3 , за наданим дорученням від імені ОСОБА_1 , звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак листом від 13.03.2024 приватним нотаріусом ЧМНО Сопільняк А.О. роз`яснено, що ОСОБА_1 в установлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та на момент смерті спадкодавиці не був з нею зареєстрований за однією адресою. Оскільки станом на 16.07.2022 місце проживання ОСОБА_2 не було зареєстровано. Рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

В обох випадках спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, і, крім того, юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Відповідно до статей 1273-1275 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до статей 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання тим процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

Виникнення у нього права на спадкування за законом, залежить виключно від дій спадкоємців попередньої черги та, лише у разі відмови тих від спадщини, неприйняття ними спадщини або позбавлення права на спадщину, робить названу особу учасником спадкових правовідносин, які, як правило, базуються на родинних стосункам спадкодавця і спадкоємця.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Судом встановлено, що Позивач у встановлений законом строк не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Отже, судом можуть бути визнані поважними причинами тільки ті, які свідчать, що у спадкоємця були реальні перешкоди для подання такої заяви.

Так, судом встановлено, що позивач до та на момент смерті матері ОСОБА_2 постійно проживає на території Франції, з дня відкриття спадщини до закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини на території України не звертався та не подавав відповідної заяви до дипломатичних представництвах та консульських установах України у Франції.

Разом з тим, при вирішенні даного спору судом враховано, що позивач є особою з обмеженими фізичними особливостями (інвалідом), що підтверджується посвідченням (Carte mobility inclusion) № 121926, виданого 07.05.2019 довічно. Орган видачі: Рада Департаменту 91, Франція, а тому в силу свого стану здоровя не міг вчасно реалізувати своє право на спадщину, що на думку суду, свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, суд врахову , що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 відустні.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем, позов задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішщеням законної сили.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий :

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ; відповідач - Черкаська міська рада, 18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, .

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud2316/.