Справа № 522/8260/25
Провадження № 2-с/522/343/25
УХВАЛА

19 червня 2025 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Чорнуха Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 Приморським районним судом м. Одеси виданий судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 17813,18 гривень, а також витрат зі сплати судового збору в розмірі 302,80 гривень.

02.06.2025 до суду від адвоката Стоянова К.С. надійшла заява про скасування вказаного судового наказу, в якій він просить суд скасувати судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 17813,18 гривень. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ним, як представником ОСОБА_2 отриманий рекомендований листом вказаний судовий наказ у відділенні пошти 23.05.2025. Зазначає, що реальна кількість, згідно з показами лічильника №10503046 (тип Elster BK G 4), за адресою: АДРЕСА_1 , спожитого газу, в період часу з квітня 2022 року, та станом на 27.05.2025 року становить тільки 2 куби газу тобто заборгованість може становити 15 грн. 92 коп., а не як ні 17 813, 18 грн., про що зазначено у судовому наказі. Просить суд врахувати те, що лічильник розташований у парадній, не у квартирі, а тому до нього є вільний доступ, однак представники ТОВ «Газопосточальна компанія «Нафтогаз України»» виходячи з вищевикладених викладених обставин нараховували та продовжують нараховувати заборгованість, за нібито спожитий газ, виключно у довільній формі, на свій власний розсуд.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передані для розгляду судді Чорнусі Ю.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", заява № 28249/95).

Приписами п. 2 ч. 5 ст. 170 ЦПК України визначено, що, до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником.

Судом встановлено, що заяву про скасування судового наказу у цивільній справі №522/8260/25 подано до Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 , який посилається на те, що є представником боржниці ОСОБА_2 .

Однак в порушення зазначених вимог п. 2 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу не додано документів, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 повноважень діяти від імені ОСОБА_2 .

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Отже, наявні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу без розгляду.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 170, 258-261, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ - повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя Юлія ЧОРНУХА