Справа № 638/328/25
Провадження № 2/638/148/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2025 року м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова
у складі головуючого судді Заварзи Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-
У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.
Позовна заява мотивована тим, що 17 серпня 2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 3411. Після реєстрації шлюбу сторони у справі свої дошлюбні прізвища не змінювали.
Від вищевказаного шлюбу сторони мають не малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підставою для розірвання шлюбу є втрата взаєморозуміння та різні погляди на життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, станом на даний час шлюбні відносини фактично припинені, кожна із сторін має власне окреме особисте життя, спільно не проживають з початку 2024 року, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить лише формальний характер. Примирення не можливе. Спору щодо поділу майна між сторонами немає.
Разом з тим, позивач зазначає, що з 05 липня 2024 року ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , а з 07 серпня 2024 року вибув до нового місця служби у в/ч НОМЕР_2 .
За вищевказаних умов дитина тривалий час проживає з позивачем, яка створила усі необхідні умови для її повного і гармонійного розвитку, надає житло, своєчасне медичне обслуговування, якісне харчування, виховання та розвиток і надане позивачем середовище є для дитини звичним та природнім.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Ухвалити рішення про розірвання шлюбу та визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23 травня 2025 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явилася з не відомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача від 14 квітня 2025 року про розгляд даної справи у її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
17 червня 2025 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву суду не надав.
15 квітня 2025 року, через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшла заява представника в/ч НОМЕР_2 Кріль Михайла Михайловича, який пояснив, що ухвала суду у справі № 638/328/25 від 10 січня 2025 року вручена військовослужбовцю ОСОБА_2 10 квітня 2025 року, про що направлено на адресу суду копію вищевказаної ухвали з розпискою останнього про отримання.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд встановив наступне.
17 серпня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис № 3411, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23 листопада 2024 року (а.с. 11).
Після реєстрації шлюбу сторони у справі свої дошлюбні прізвища не змінювали.
Від даного шлюбу сторони мають не повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02 червня 2020 року (а.с. 12).
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 Сімейного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).
Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини третьої статті 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Оскільки шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Матеріали справи свідчать, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1211.20 грн, що підтверджується відповідною квитанцією № 9356-0433-6597-3592 від 30 вересня 2024 року, який підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовляється від позову і відмова прийнята судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Отже, суд вважає, що заява позивача про закриття провадження в частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 255, 256, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 354 ЦПК України, статтею 51 Конституції України, статтями 21, 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 Сімейного кодексу України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між сторонами у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 серпня 2019 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що складено відповідний актовий запис № 3411.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, в частині заявлених позовних вимог щодо визначення місця проживання малолітньої дитини - закрити.
Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2025 року.

Суддя Т. В. Заварза