Провадження № 2-в/211/34/25
У Х В А Л А

іменем України

про відновлення втраченого провадження

19 червня 2025 року

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Костенко Є.К.,

за участю секретаря судового засідання Гоєнко Т.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи №757/16107/18-ц з метою вирішення процесуального питання про відновлення втраченого судового провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

ВСТАНОВИВ:

З Дружківського міського суду Донецької області в зв`язку зі зміною підсудності справ надійшла справа з ухвалою Верховного Суду про вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 757/16107/18.

Ухвалою судді від 12 травня 2025 року було прийнято до розгляду вищевказану справу.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 Цивільного процесуального кодексу України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як зазначено у ст. 490 Цивільного процесуального кодексу України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження (ст.493 Цивільного процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 22.12.2022 року направлено до Дружківського міського суду Донецької області копії матеріалів касаційного провадження №61-21190ск21 у цивільній справі №757/16107/18 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок терористичного акту, для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

На виконання зазначеної ухвали Дружківським міським судом Донецької області згідно з ухвалою від 25.09.2024 відкрито провадження у справі щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №757/16107/18.

Рішенням Вищої ради правосуддя №3707/0/15-24 від 19.12.2024 змінено територіальну підсудність судових справ Дружківського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Разом із цим, цим же рішенням ВРП змінено територіальну підсудність судових справ Артемівського (зараз - Бахмутського) міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Жовтневого (зараз - Покровського) районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2022 219/01-26-Вих. №08-16/1338/2022 вбачається, що матеріали цивільної справи №757/16107/18 перебували в паперовому вигляді в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області, тому залишилися на тимчасово окупованій території у м. Бахмут.

Згідно з відповіддю від 19.05.2025 з Дружківського міського суду Донецької області повідомлено, що з Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшла справа №2/219/115/2020 (ЄУН №757/16107/18) за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок терористичного акту, а саме 2 том на 212 арк. (1 диск). 31.01.2024 на виконання ухвали Верховного Суду від 17.02.2022, матеріали справи №2/219/115/2020 (ЄУН №757/16107/18) за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок терористичного акту, а саме 2 том на 212 арк. (1 диск) надіслано до Верховного Суду.

Листом №02-40/264/2025 від 26.05.2025 з Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області повідомлено, що в автоматизованій системі документообігу Бахмутського міськрайонного суду Донецької області відсутні будь-які відомості щодо передачі справи №757/16107/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок терористичного акту, на розгляд Дружківського міського суду Донецької області.

Відповідно до відповіді №7147/2025 від 12.05.2025 з Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області повідомлено, що згідно з актом передачі Дружківського міського суду Донецької області цивільних справ на розгляд до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по цивільній справі №757/16107/18 провадження №2-в/229/4/2025 були передані лише матеріали цивільної справи про відновлення втраченого судового провадження на 61 аркуші.

Зазначена обставина дає підстави вважати, що матеріали вказаної цивільної справи було втрачено.

У Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, доступ до якої наявний у Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, дані щодо справи №757/16107/18, окрім провадження №2-в/229/4/2025, відсутні.

З відкритого доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень було виявлено та роздрукувано:

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2018 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2018 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2018 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2019 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.05.2019 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2019 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2019 року;

ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2019 року;

рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2020 року;

додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2021 року.

Сторонам двічи було запропоновано надати всі наявні у них матеріали справи, але жодних документів від позивача та відповідачів до суду не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що досліджені документи, на думку суду, є належними для відновлення втраченого провадження, суд, перевіривши зібрані матеріали, вважає, що заява підлягає задоволенню, а втрачене судове провадження відновленню в обсязі, який вдалося виявити суду.

Керуючись ст. 488, 490, 494 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 757/16107/18 (провадження №2/219/115/2020) за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, в частині процесуальних рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме:

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.08.2018 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/2857/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонний суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2018 року в провадження судді з Апеляційного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Кабінету Міністрів України, місцезнаходження якого: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, , Державної Казначейської служби України, місцезнаходження якої: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, , у якій позивач просить: 1) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну туристичним актом шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 382278 гривень; 2) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Одночасно у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з тяжким матеріальним становищем: через зруйнування її домоволодіння злочином (терористичним актом), вона залишилась без житла, засобів до існування та вимушена була отримати статус внутрішньо переміщеної особи.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, з положень пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Враховуючи, що предметом даного позову є відшкодування завданої майнової та моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, що призвело до порушення права власності на нерухоме майно, позивач згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду зазначеної справи в усіх судових інстанціях, з огляду на що суддя вважає недоцільним вирішення клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору з підстави тяжкого матеріального стану.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Враховуючи, що вказану справу через її складність та те, що її розгляд становить значний суспільний інтерес, недоцільно розглядати у спрощеному провадженні, суддя приходить до висновку, що розгляд позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, слід проводити за правилами загального позовного провадження, про що у відповідності до вимог статті 277 зазначити в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Таким чином позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження, з метою виконання вимог передбачених ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження та призначити підготовче засідання у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 187, 274, 277, 279 ЦПК України, п.п. 9, 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі.

З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі.

Призначити підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 19 вересня 2018 року, яке відбудеться в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул Миру, буд. 5).

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів, надіслати учасникам судового розгляду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо мотивів порушення правил підсудності (п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.С. Конопленко»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2018 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/2857/2018

У Х В А Л А

про відкладення підготовчого засідання

19 вересня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2018 року в провадження судді з Апеляційного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Кабінету Міністрів України, місцезнаходження якого: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, , Державної Казначейської служби України, місцезнаходження якої: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, , у якій позивач просить: 1) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну туристичним актом шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 382278 гривень; 2) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, з огляду на що призначено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 19 вересня 2018 року та визначено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

До підготовчого засідання позивач та її представник не з`явились за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: позивач - шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою, а представник - у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення підготовчого засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань) представник відповідача Державної Казначейської служби України до підготовчого засідання не з`явився за невідомою суду причиною, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.

Представник відповідача Кабінету Міністрів України до підготовчого засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином: у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань. Головним спеціалістом з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини відділу судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Богдановим Р.К. направлено на адресу суду заяву, у якій він просить: 1) відкласти розгляд справи № 757/16107/18-ц на іншу дату, про час та дату проведення наступного судового засідання повідомити Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області та надати строк для підготовки відзиву на позов та надання доказів, що підтверджують заперечення проти позову; 2) надіслати копію позову з додатками на поштову адресу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (вул. Ярослава Мудрого, 39/3, м. Краматорськ, 84301) та (або) на електронну пошту .

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Згідно частини 3 статті 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках , визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи, що повідомлений належним чином про дату, час і місце підготовчого засідання представник відповідача Богданов Р.К. не з`явився в підготовче засідання вперше та повідомив про причини своєї неявки, які суд визнає поважними, суд вважає за доцільне відкласти підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження.

В свою чергу, суд вважає недоцільним задовольняти заяву представника відповідача Богданова Р.К. в частині направлення копії позову з додатками на поштову та (або) електронну адресу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, оскільки судом вже направлялась на адресу відповідача Кабінету Міністрів України копія позовної заяви за вих. № 56712 від 23 серпня 2018 року, яка була отримана уповноваженим на те представником 30 серпня 2018 року, про що в матеріалах справи мається відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому, суд вважає за доцільне задовольнити заяву представника відповідача Богданова Р.К. про його участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з наступних підстав.

Відповідно до частини 5 статті 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

Згідно частини 7 статті 212 ЦПК України у клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Згідно пункту 15.6 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи участь у судовому засіданні в режимі відео конференції в межах приміщення суду здійснюється за допомогою технічних засобів, що функціонують у судах на день набрання чинності цією редакцією Кодексу, за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Оскільки заява представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції обґрунтована неможливістю прибуття до Артемівського міськрайонного суду Донецької області в судове засідання, враховуючи наявну технічну можливість проведення судового засідання в такому режимі, суд вважає за можливе провести зазначене підготовче засідання у режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 223, 212, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відкласти підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 10 жовтня 2018 року.

Задовольнити клопотання представника відповідача Богданова Р.К. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Підготовче засідання у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, призначене на 10 жовтня 2018 року на 11 годину 00 хвилин, провести шляхом дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Краматорського міського суду Донецької області за участі представника відповідача Кабінету Міністрів України - головного спеціаліста з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини відділу судової роботи та міжнародного співробітництва Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Богданова Романа Костянтиновича.

Доручити Краматорському міському суду Донецької області забезпечити проведення підготовчого засідання, призначеного на 10 жовтня 2018 року на 11 годину 00 хвилин, в режимі відеоконференції, та виконати дії, передбачені ч. 9 ст. 212 ЦПК України.

Копію ухвали про участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції направити негайно до Краматорського міського суду Донецької області та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.С. Конопленко»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.11.2018 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/2857/2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_2, розглянувши письмове клопотання представника відповідача Кабінету Міністрів України - Богданова Р.К. щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту.

Підготовче судове засідання відкладено до 19.12.2018р., о 16 год. 00 хвил.

До суду від представника відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України - Богданова Р.К. надійшло клопотання, в якому останній просить забезпечити участь представника держави України в особі Кабінету Міністрів України в судовому засіданні у режимі відео конференції, визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового розгляду - Краматорський міський суд Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

З метою прискорення судового розгляду справи та усунення перешкод до її розгляду, пов`язаних із ускладненням прибуття представника відповідача в підготовче судове засідання, суд вважає за необхідне провести підготовче судове засідання по справі в режимі відеоконференції із Краматорським міським судом Донецької області.

Керуючись ст.212 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Підготовче судове засідання за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, яке відкладено до 19 грудня 2018 року, о 16 год. 00 хвил., провести дистанційно в режимі відеоконференції із Краматорським міським судом Донецької області.

Доручити Краматорському міському суду Донецької області (вул.Маяковського,21, м.Краматорськ, 84333), забезпечити проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції, яке відбудеться 19 грудня 2018 року, о 16 год. 00 хвил., з Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомити представника відповідача Кабінету Міністрів України, який знаходиться за адресою: 84301, м.Краматорськ, вул.Ярослава Мудрого,39/3, та зобов`язати останнього з`явитися до Краматорського міського суду Донецької області.

Відповідно до ч.8 ст.212 ЦПК України копію ухвали про участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції направити негайно до Краматорського міського суду Донецької області, а також, особам, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/gromadyanam.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2018 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/2857/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Лосиснької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

в с т а н о в и в :

В провадженні Артемівського міськрайоного суду Донецької області перебуває дійсна цивільна справа.

В підготовче засідання позивач не з,явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась, надала суду заяву про розгляд справи у її та її представників відсутність.

В підготовче судове засідання представник Державної Казначейської служби України - Воробйова М.В. не з,явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Між тим, в судовому засіданні 19.12.2018р., о 16 год. 00 хвил., встановлено, що зв,язок з Краматорським міським судом Донецької області відсутній.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 198 ЦПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, зокрема, в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 212 ЦПК України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відео конференції в примішенні суду, визначеному судом.

Суд, враховуючи те, що представник відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України - Богданов Р.К. знаходиться в м.Краматорськ Донецької області, який наполягає на своєї участі при розгляді справи в режимі відеоконференції, вважає необхідним підготовче судове засідання відкласти та з метою прискорення судового розгляду справи та усунення перешкод до її розгляду, пов`язаних із ускладненням прибуття представника відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України - Богданова Р.К. в підготовче судове засідання, вважає за необхідне провести підготовче судове засідання по справі в режимі відеоконференції із Краматорським міським судом Донецької області.

Керуючись ст.ст.197,198,212,223 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відкласти підготовче засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, на 28 січня 2019р., о 14 год. 30 хв., провести судове засідання дистанційно в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області.

Доручити Краматорському міському суду Донецької області (вул.Маяковського,21, м.Краматорськ, 84333), забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке відбудеться 28 січня 2019 року, о 14 год. 30 хвил., з Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

Про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомити представника відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України - Богданова Р.К., який знаходиться за адресою: 84301, м.Краматорськ, вул.Ярослава Мудрого,39/3, та зобов`язати останнього з`явитися до Краматорського міського суду Донецької області.

Копію ухвали надіслати учасникам справи та негайно до Краматорського міського суду Донецької області, а також, особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2»;

-ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03.04.2019 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/299/2019

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття підготовчого провадження та призначення справи

до судового розгляду по суті

03 квітня 2019 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2,

за участю секретаря - Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

в с т а н о в и в :

В провадженні Артемівського міськрайоного суду Донецької області перебуває дійсна цивільна справа.

За умовами ст.196 ЦПК України для виконання завдань підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач та її представник не з,явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути підготовче судове засідання у відсутність позивача та її представника. Крім того, від позивача надійшло клопотання, в якому остання просить залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Російську Федерацію в особі посольства РФ в Україні, що знаходиться за адресою: Повітрофлотський проспект, 27, м. Київ, 02000, тел. , оскільки, залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Російської Федерації в особі посольства РФ в Україні, у разі задоволення позову, в подальшому надасть можливість Державі Україна звернутися до Російської Федерації в порядку регресу. Також, надала клопотання про залучення доказів, а саме, копії листа Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи щодо можливості вилучення домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В підготовче судове засіданні представник відповідача Державної Казначейської служби України не з,явилась, від представника Державної Казначейської служби України - Воробйової М.В. надійшло письмове клопотання, в якому остання просить визнати Державну Казначейську службу України неналежним відповідачем, мотивуючи тим, що позивачем не визначено, чим саме відповідач - Державна Казначейська служба України порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

В підготовче засіданні представник відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України не з,явився, надав суду заяву про розгляд підготовчого судового засідання у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

На виконання вимог ч.2 ст.197 ЦПК України судом було здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті шляхом розгляду та вирішення заявлених учасниками клопотань, долучення доказів.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань до суду не надійшло.

При цьому, підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст.199 ЦПК України судом встановлено не було та учасники процесу таких клопотання не заявляли.

За умовами ч.2 ст.200 ЦПК України, керуючись ст.ст.189, 196-200 ЦПК України, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті, відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача Державної Казначейської служби України - Воробйової М.В. щодо визначення Державної Казначейської служби України неналежним відповідачем, оскільки, зазначена установа є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. При цьому, порядок залучення до участі співвідповідача та заміну неналежного відповідача регулюється ст.51 ЦПК України.

Що стосується клопотань позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Російську Федерацію в особі посольства РФ в Україні та долучення до матеріалів справи доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч. 7 ст. 53 ЦПК України вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Відповідно до ст. 54 ЦПК України, якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про залучення до справи у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки, позивачем не зазначено - на боці позивача або відповідача слід залучити Російську Федерацію в особі посольства РФ в Україні у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та задоволенню клопотання позивача про залучення доказів, а саме, копії листа Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи щодо можливості вилучення домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же час, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам процесу, що з метою недопущення порушення прав учасників справи, що згідно вимог ст. ст. 83, 178, 179, 180, 181 ЦПК України одночасно з направленням до суду: доказів (крім речових доказів), відзиву, відповіді на відзив, заперечення, їх копії повинні бути надіслані іншим учасникам справи, а суду надано документи, що підтверджують їх надіслання.

Керуючись ст.ст. 53, 54, 77, 83, 189, 196-200, 280-281 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Російську Федерацію в особі посольства РФ в Україні - відмовити.

Клопотання позивача про залучення доказів задовольнити.

В задоволенні клопотання представника відповідача Державної Казначейської служби України - Воробйової М.В. - відмовити.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту та призначити її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою: 84500, м.Бахмут, Донецька область, вул..Миру,5, кім.315, на 02 травня 2019 року, о 10 год. 00 хвил.

Залучити в якості доказу копію листа Департаменту з питань цивільного захисту, мобілізаційної та оборонної роботи щодо можливості вилучення домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом п,яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідачі мають право подати заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів протягом п,яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.05.2019 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/299/2019

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2,

за участю секретаря Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

в с т а н о в и в:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться дійсна цивільна справа.

Позивач та її представник в судове засідання не з,явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її та її представників відсутність.

Представник відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, надав суду заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв,язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Представник відповідача Державної Казначейської служби України в судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Суд, відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, враховуючи те, що представник відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України просить відкласти розгляд справи у зв,язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, які суд визнає поважними, вважає необхідним письмове клопотання представника відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України задовольнити, відкласти розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 223, 247, 260, 261,279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України задовольнити.

Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, до 21 червня 2019 року, о 09 год. 00 хвил., судове засідання проводити з викликом сторін у приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 5), 315 кабінет.

Копію ухвали надіслати учасникам судового розгляду.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2019 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №2/219/299/2019

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2,

за участю секретаря Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

в с т а н о в и в:

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться дійсна цивільна справа.

Позивачем надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій остання просить відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом матеріальну шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 420 674,80 грн., інші позовні вимоги залишає без змін.

Позивач та її представник в судове засідання не з,явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Представник відповідача держави України в особі Кабінету Міністрів України в судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, надав суду заяву, в якій просить розгляднути справу 21.06.2019р. у його відсутність.

Представник відповідача Державної Казначейської служби України в судове засідання не з,явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд, вважає необхідним прийняти позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду у зв,язку з чим, відкласти розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.49,213,240,260,261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту.

Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту до 05 вересня 2019 року, об 11 год. 45 хвил., судове засідання проводити з викликом сторін у приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 5), 315 кабінет.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву про збільшення розміру позовних вимог. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на збільшену позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178, ст. 179 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, який має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст. 178, ст. 180 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.09.2019 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження № 2/219/299/2019

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонний суду Донецької області Медінцева Н.М., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2018 року в провадження судді з Апеляційного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до Кабінету Міністрів України, місцезнаходження якого: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2, , Державної Казначейської служби України, місцезнаходження якої: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6, , у якій позивач просить: 1) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну туристичним актом шкоду за зруйноване домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 382278 гривень; 2) Відшкодувати їй за рахунок коштів державного бюджету України заподіяну терористичним актом моральну шкоду в сумі 100000 гривень.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді ОСОБА_2

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 серпня 2018 року по вищевказаній справі було відкрито провадження та призначено по справі підготовче засідання. 00 квітня 2018 року ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2019 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_2 на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області Рибкіної Н.М. справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцевої Н.М.

Згідно з ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Враховуючи предмет та підстави позову, суд приходить до висновку про необхідність застосування у даному випадку правил п. 2 ч. 12 ст. 33 ЦПК України і повторно розпочати розгляд цієї справи зі стадії судового розгляду по суті.

Керуючись ст. 19, ч. 11, 12 ст. 33, ст. 187 ЦПК України суддя,

У Х В А Л И В:

Прийняти цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту до договору оренди землі недійсною та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки - до свого провадження.

Здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Призначити судове засіданні по даній справі на 16 годину 00 хвилин 19 листопада 2019 року, яке відбудеться в приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 5).

Про дату, час та місце розгляду справи повідомити сторін у справі.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://arm.dn.court.gov.ua/sud0503/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н. М. Медінцева»;

- ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.11.2019 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження № 2/219/299/2019

У Х В А Л А

19 листопада 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Петрейко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває вказана цивільна справа.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 ст. 240 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 223 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у зв`язку з першою неявкою в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України).

Згідно ч. 9 ст. 223 ЦПК України, про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання у зв`язку з неявкою у судове засідання сторін.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 223, 240, 258-261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відкласти судове засідання у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту на 21 січня 2020 року на 10-00 годину у приміщенні Артемівського міськрайонного суду Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 5, каб. 204), в яке викликати учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н. М. Медінцева»;

- рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2020 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження №

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, посилаючись на те, що вона до 2017 року була власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Домоволодіння постраждало 2015-2016 року в наслідок артилерійських обстрілів. 16 серпня 2017 року будинок згорів повністю. На момент знищення домоволодіння, Україна контролювала територію, на якій знаходилося домоволодіння. Тому просить стягнути їй завдану шкоду у сумі 420674,80грн. та моральну шкоду у сумі сто тисяч грн..

09 жовтня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від держави України в особі Кабінету Міністрів України, з якого вбачається, що позовні вимоги вони не визнають в повному обсязі, зазначаючи те, що позивачем не доведено обставини, що викладені у даному позові та застосовано норми, які не відповідають обставинам даної справи. Вказав, що Кабінет Міністрів України не є належним відповідачем у справі, оскільки він не є розпорядником бюджетних коштів. Компетенцію або обов`язок відшкодування шкоди Законом України «Про боротьбу з тероризмом» на Кабмін не покладено. Вважає, що позивачем необґрунтовано застосовано ст. 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», не надано доказу пошкодження його квартири внаслідок терористичного акту, не надано доказів з матеріалів кримінального провадження за заявою позивача, що була внесена до ЄРДР, акт обстеження нерухомого майна не відповідає вимогам до оформлення документів, не надано вироку суду з визначенням кваліфікації та обставинами кримінального правопорушення, позивачем не надано доказів, що квартира, яка йому належить, пошкоджена саме внаслідок прямого умислу з метою порушення громадської безпеки, створення загальної небезпеки загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків, а не внаслідок будь-якого іншого кримінального правопорушення. Підставою для відшкодування шкоди позивач визначив ст. 86 Кодексу цивільного захисту України, в той же час ним не виконані вимоги частини 9 статті 86 Кодексу цивільного захисту України, яка передбачає, що забезпечення житлом постраждалого або виплата грошової компенсації за рахунок держави здійснюється за умови добровільної передачі постраждалим зруйнованого або пошкодженого внаслідок надзвичайної ситуації житла місцевим державним адміністраціям або органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання. Крім того, для визначення розміру матеріальної шкоди позивач застосовує положення ч. 10 ст. 86 Кодексу цивільного захисту України, а саме показник опосередкованої вартості спорудження житла. Показник опосередкованої вартості житла не є розміром збитку і не визначає розміру причиненої шкоди постраждалому від надзвичайної ситуації чи від терористичного акту. Розмір заподіяння моральної шкоди позивачу вважає необґрунтованими та незаконними, оскільки нічим не підтверджені.

Представником Державної казначейської служби України подано лист про розгляд справи без їх участі, позов вони не визнають.

Позивач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.с.9-10).

Згідно акту про обстеження пошкодженого нерухомого майна, складеного робочою комісією, яка створена розпорядженням керівника ВЦА с. Зайцеве № 13-а від 16 серпня 2017 року (т.1 а.с.12-13) встановлено, що обстежене нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_2 , не придатне до проживання, знаходиться в зруйнованому стані та не підлягає відновленню та ремонту.

Акт про пожежу від 22 серпня 2017 року (т.1 а.с.11), в якому зазначено, що 16 серпня 2017 року о 19-00 годині надійшло повідомлення про пожежу будинку АДРЕСА_2 . Також в ньому зазначено, що причина пожежі внаслідок бойових дій.

Як вбачається з фототаблиці, у будинку АДРЕСА_2 зруйновані стіни, підлога, внутрішні перегородки, віконні блоки, меблі та побутова техніка.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин першої-третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з предметом й підставою позову.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктами 4 і 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З викладеного вбачається, що предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

З аналізу наведених норм процесуального права суд зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що останній звернувся до суду, мотивувавши позовні вимоги, зокрема й тим, що він не отримав від держави відшкодування за пошкодження (знищення) під час терористичного акту його майна, на яке він, на його думку, має право згідно із законодавством України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також позивач зазначив, що право на судовий захист йому гарантовано Конституцією України, у тому числі щодо захисту права власності, а право на відшкодування шкоди передбачено статтею 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та статтею 86 Кодексу цивільного захисту України.

Суд виходить із того, що посилання ОСОБА_1 , як на правову підставу позову, на статтю 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та статтю 86 Кодексу цивільного захисту України у взаємозв`язку з негативним обов`язком держави щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції є безпідставним.

Збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20 лютого 2014 року (пункт 1 Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленої постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року № 337-VIII).

У преамбулі Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» вказано, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, Російська Федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, дії Російської Федерації на території окремих районів Донецької та Луганської областей, грубо порушують принципи та норми міжнародного права, зокрема шляхом: систематичного недодержання режиму припинення вогню та продовження обстрілів цивільних об`єктів та інфраструктури, що спричиняють численні жертви серед цивільного населення.

При цьому зобов`язання держави Україна стосовно поваги та захисту прав людини не зникають і в умовах збройного конфлікту та у випадку втрати контролю над частиною власної території.

Положення преамбули Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказують на те, що Високі Договірні Сторони зобов`язалися забезпечити повагу до прав людини шляхом гарантії цих прав. Гарантування прав людини з боку держави може здійснюватися як активними діями, так і утриманням від вчинення будь-яких дій. Така діяльність держави по гарантуванню прав людини пов`язана з видами зобов`язань з боку держав-учасниць Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими є негативні та позитивні.

Негативні зобов`язання це зобов`язання держави утримуватися від втручання в права та свободи, а позитивні зобов`язання навпаки, тобто держава повинна щось зробити, вчинити певні дії, щоб особа могла скористатися своїми правами за Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це, наприклад, може включати в себе прийняття законодавства, що допоможе забезпечити користування гарантованими Конвенцією правами, або забезпечення реальних умов для реалізації прав.

Так, за певних обставин захистом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може користуватися легітимне очікування (legitimate expectation) успішної реалізації майнових прав (право вимоги). Для того, щоб «очікування» було «легітимним», воно має бути заснованим на нормі закону або іншому правовому акті, такому як судове рішення, пов`язаному із майновим інтересом (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, § 49-50).

Тобто, особа, яка має майновий інтерес, може розглядатись як така, що має «легітимне очікування» успішної реалізації її права вимоги (зокрема, відшкодування державою шкоди) у сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли для цього інтересу є достатні підстави у національному законодавстві.

Позивач обґрунтував розмір завданої йому шкоди опосередкованою вартістю знищеного житлового будинку, керуючись при цьому статтею 86 Кодексу цивільного захисту України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, проте не зазначив, що держава винна у пошкодженні їх майна.

Частина перша статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» передбачає спеціальне правило, відповідно до якого відшкодування шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до закону і з наступним стягненням суми цього відшкодування з осіб, якими заподіяно шкоду, в порядку, встановленому законом. Крім того, у порядку, визначеному законом, провадиться відшкодування шкоди, заподіяної терористичним актом організації, підприємству або установі (частина друга статті 19 вказаного Закону).

З огляду на зміст вказаних положень, реалізація права на отримання зазначеного відшкодування поставлена у залежність від існування компенсаційного механізму, що має бути встановлений в окремому законі.

Закон, який регулює порядок відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України шкоди, заподіяної терористичним актом об`єктам нежитлової нерухомості громадян, відсутній як на час виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи судами.

При цьому у законодавстві України відсутня не тільки процедура виплати означеного відшкодування (див. для порівняння mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 24 квітня 2014 року у справі «Будченко проти України» (Budchenko v. Ukraine), заява № 38677/06, § 42), але й чіткі умови, необхідні для заявлення майнової вимоги до держави про надання такого відшкодування (див. mutatis mutandis ухвалу Європейського суду з прав людини щодо прийнятності від 30 вересня 2014 року у справі «Петльований проти України» (Petlyovanyy v. Ukraine, заява № 54904/08).

Крім того, відповідно до частини восьмої статті 86 і частини третьої статті 89 Кодексу цивільного захисту України постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 947 був затверджений Порядок надання та визначення розміру грошової допомоги або компенсації постраждалим від надзвичайних ситуацій, які залишилися на попередньому місці проживання (далі Порядок), який викладений у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року № 623.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що передбачене у статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» право на відшкодування відповідно до закону шкоди, заподіяної громадянам терористичним актом, не породжує легітимного очікування на отримання від держави України такого відшкодування за пошкоджений у період проведення антитерористичної операції житловий будинок.

Отже, право на отримання за рахунок держави компенсації за шкоду, заподіяну у період проведення антитерористичної операції внаслідок пошкодження під час терористичного акта належного позивачу на праві власності квартири, не має у законодавстві України такої юридичної основи, що дає змогу визначити конкретний майновий інтерес позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про відшкодування шкоди за пошкоджене під час терористичного акту майно на підставі статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та статті 86 Кодексу цивільного захисту України є безпідставними.

З підстав вищевикладеного, є необґрунтованими вимоги й про відшкодування моральної шкоди, оскільки вони випливають з вимог про відшкодування майнової шкоди на підставі статті 19 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та статті 86 Кодексу цивільного захисту України за пошкоджене майно, яка стягненню на підставі цих норм не підлягає.

Разом з тим позивач має право на компенсацію від держави за невиконання державою свого позитивного матеріального обов`язку за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

Позивач, зокрема, зазначав, що держава порушила вимоги статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Проте помилково вважав, що має право вимоги до держави про відшкодування за її рахунок шкоди, завданої пошкодженням (знищенням) внаслідок терористичного акта будинку у розмірі його реальної вартості.

Також позивач посилався на: відсутність компенсації завданої шкоди впродовж тривалого часу та невідновлення квартири; відсутність спеціального порядку відшкодування за пошкоджену внаслідок терористичного акту будинку.

Зазначені доводи суд вважає такими, що доведені і є обґрунтованими.

Так, відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стосовно права, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, такі позитивні обов`язки згідно з практикою Європейського суду з прав людини можуть передбачати певні заходи, необхідні для захисту права власності, а саме: у матеріальному аспекті держава має забезпечити у своїй правовій системі юридичні гарантії реалізації права власності (превентивні обов`язки) та засоби правового захисту, за допомогою яких потерпілий від втручання у це право може його захистити, зокрема, вимагаючи відшкодування збитків за будь-яку втрату (компенсаційні обов`язки) (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2012 року у справі «Котов проти Росії» (Kotov v. Russia), заява № 54522/00, § 113); у процесуальному аспекті, хоча стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює чітких процедурних вимог, існування позитивних обов`язків процесуального характеру відповідно до цього положення визнані Європейським судом з прав людини як у справах, що стосуються державних органів, так і у спорах між приватними особами (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Котов проти Росії», § 114).

Закон, який регулює порядок відшкодування за рахунок коштів Державного бюджету України шкоди, заподіяної пошкодженням будинку внаслідок терористичного акта, відсутній як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент розгляду справи судами (позитивний матеріальний обов`язок).

Оскільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана захищати права, які є практичними й ефективними, порушення державою будь-якого з конвенційних обов`язків може зумовлювати необхідність присудження за це компенсації. Така компенсація може мати різні форми та встановлюватися, зокрема, залежно від виду порушення (див., наприклад, вирішення проблеми відповідальності держави за порушення права заявників на доступ до їхнього майна: рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року щодо суті та від 13 липня 2006 року щодо справедливої сатисфакції у справі «Доган та інші проти Туреччини» (Dogan and Others v. Turkey), заява № 8803-8811/02 й інші; рішення Європейського суду з прав людини від 16 червня 2015 року щодо суті у справі «Чірагов та інші проти Вірменії» (Chiragov and Others v. Armenia), заява № 13216/05, § 188-201; рішення Європейського суду з прав людини від 16 червня 2015 року щодо суті у справі «Саргсян проти Азербайджану» (Sargsyan v. Azerbaijan), заява № 40167/06, § 152-242).

Відсутність у законодавстві України відповідних положень щодо відшкодування власникові шкоди, заподіяної його об`єкту житлової нерухомості терористичним актом, не перешкоджає особі, яка вважає, що стосовно її права власності на таке майно певний позитивний обов`язок не був виконаний, вимагати від держави компенсації за це невиконання на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача.

До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц (провадження № 14-17цс19), а також Верховний Суд у постановах: від 04 березня 2020 року у справі № 237/557/18 (провадження № 61-47151св18), від 25 березня 2020 року у справі № 757/61954/16-ц (провадження № 61-4058св18).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення за рахунок держави грошової компенсації у розмірі 300000 грн., виходячи при цьому з наведених вище підстав та обґрунтування позову, а саме: відсутність механізму компенсації завданої шкоди впродовж тривалого часу та порядку відновлення житла, пошкодженого в результаті проведення антитерористичної операції, недоведеність вжиття державою заходів з метою захисту власності у розумінні ЄСПЛ.

Посилання представника відповідача на те, що терористичний акт є злочинним діянням, наявність якого підтверджується лише обвинувальним вироком суду у кримінальній справі, висновок про те, що пошкодження квартири позивача відбулося внаслідок терористичного акту ґрунтуються на припущеннях, оскільки досудове розслідування не закінчено, винних осіб не встановлено, є безпідставними з огляду на те, що факт пошкодження (зруйнування) житлового фонду та систем забезпечення життєдіяльності на території Донецької та Луганської областей у період проведення антитерористичної операції є загальновідомим фактом, а тому в силу приписів частини другої статті 61 ЦПК України 2004 року (частина третя статті 82 ЦПК України) не потребує доказуванню. Факт пошкодження квартири, внаслідок проведення антитерористичної операції підтверджується наявними у матеріалах справи документами, зокрема актами обстеження нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 56, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту задовольнити частково.

Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , грошову компенсацію у розмірі 300000 грн. (триста тисяч гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя»;

- додаткове рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2021 року, наступного змісту:

«Справа № 757/16107/18-ц

Провадження № 2-др/219/30/21

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 29 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Единого казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 300000,00 гривен.

На вказане рішення відповідач-особа, яка діє від імені Кабінету Міністрів України, Богданов Роман Костянтинович подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області про повернення справи від 31 серпня 2021 року вказану справу направлено до Артемівського міськрайсуду Донецької області для ухвалення додаткового рішення у зв`язку з вирішенням питання стосовно розподілу судових витрат та висновку суду стосовно відмови в задоволенні позову , оскільки позивачка в своїх первинних позовних вимогах просила стягнути матеріальну та моральну шкоди, які причинені внаслідок терористичного акту за зруйноване домоволодіння в сумі 382278,00 грн., та моральну шкоду в сумі 100000,00 грн., пізніше в уточнених вимогах просила стягнути шкоду за зруйноване домоволодіння в сумі 420674,80 грн., в результативній частині рішення зазначено лише про часткове задоволення позовних вимог , а саме про грошову компенсацію у розмірі 300000 гривен, висновок суду стосовно відмови в задоволенні позову в іншій частині судом не зазначений, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату,час та місце розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до частини 4 статті 270 Цивільно-процесуального кодексу України не перешкоджає вирішенню питання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, судом не вирішено питання про судові витрати.

Так при зверненні до суду за позовом до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої майну терористичним актом, позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В резолютивній частині рішення Артемівського міськрайонного суду від 29 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, не вказано висновок суду стосовно позовних вимог в частині моральної шкоди та не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати , пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмовити в позові на позивача.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку , встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки під час ухвалення рішення від 26.10.2020 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідачів: 1) Держави України в особі Кабінету Міністрів України, 2) Державної Казначейської служби України на користь держави суму судового збору пропорційно задоволених позовних вимог. Станом на дату подання позовної заяви за урахуванням ціни позову - 420674.80грн, розмір судового збору згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 1% ціни позову - 4206,74грн., в зв`язку з частковим задоволенням позову в розмірі 300000 гривен, розмір судових витрат , які підлягають віднесенню на відповідачів складає 3000гривен, який підлягає стягненню в рівних частинах ( 3000 грн. /2 = 1500 грн.) на користь держави.

З огляду на викладене , суд приходить до висновку про наявність підстав для винесення додаткового рішення в якому вирішити питання про судові витрати та питання стосовно відмови в задоволенні позову в іншій частині ,оскільки і регулятивній частині рішення вказано про часткове задоволення позовних вимог, а саме про грошову компенсацію у розмірі 300000грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, та зазначити:

«Стягнути з Держави України в особі Кабінету Міністрів України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 1500 гривень.

Стягнути з Державної Казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь держави судовий збір у розмірі 1500 гривень.»

Доповнити рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2020 року у справі за позовом позовною заявою ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Державної Казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, які спричинені внаслідок терористичного акту, зазначивши в резолютивній частині вищевказаного рішення після « Стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , грошову компенсацію у розмірі 300000 (триста тисяч) гривен.»

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у викритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Н.М. Медінцева

28.09.2021».

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний тест ухвали складено та підписано 19.06.2025.

Суддя Є.К. Костенко