Справа № 473/5806/24
УХВАЛА

іменем України

"24" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Москаленко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 23 вересня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 в електронній формі Договір кредитної лінії №781514698.

Відповідно до договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відкрити на користь ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом у 17 750 грн зі строком користування протягом 30 днів (з можливістю продовження строку кредитування за ініціативою позичальниці або в порядку автопролонгації), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти за користування ним: дисконтна процентна ставка 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (застосовується в межах встановленого строку кредитування за умови належного виконання позичальницею зобов`язань); дисконтна процентна ставка при продовженні строку кредитування за ініціативою позичальниці (за умови повної сплати нею нарахованих процентів) 1,37 % на день від суми кредиту; базова процентна ставка 2,10 % від суми кредиту за кожен день користування коштами (застосовується в порядку перерахування нарахованих за дисконтною ставкою процентів при порушенні позичальницею умов кредитного договору).

У разі порушення позичальницею строку повернення кредиту строк кредитування автоматично продовжується на 1 календарний день, але не більше 90 календарних днів поспіль. Проценти за користування кредитом протягом вказаного строку підлягають до сплати за ставкою 2,98 % за кожен день користування кредитом.

28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ТОВ «Таліон Плюс» Договір факторингу №28/1118-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким первісний кредитор за окремим Реєстром прав вимоги від 28 грудня 2021 року №166 відступив ТОВ «Таліон Плюс», як фактору, за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №781514698 від 23 вересня 2021 року.

05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» Договір факторингу №05/0820-01 (з подальшими додатковими угодами), за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за окремим Реєстром прав вимоги від 30 травня 2023 року №9 за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №781514698 від 23 вересня 2021 року.

04 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» Договір факторингу №0409/24, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу за окремим Реєстром прав вимоги від 04 вересня 2024 року за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №781514698 від 23 вересня 2021 року.

Позичальниця свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 83 722,47 грн, у тому числі:

- заборгованість за кредитом 17 749,40 грн;

- заборгованість за процентами за користування кредитом 65 973,07 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

14 лютого 2025 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив рішення про повне задоволення позовних вимог та стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Договором кредитної лінії від 23 вересня 2021 року №781514698, що утворилася станом на 30 травня 2023 року, в загальному розмірі 83 722,47 грн, а також 5 922,40 грн судових витрат.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 квітня 2025 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 лютого 2025 року залишено без змін.

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила розстрочити виконання рішення суду на 20 місяців, обґрунтовуючи її тим, що вона не має стабільного доходу та перебуває у складному фінансовому становищі.

В судове засідання ОСОБА_1 та представник ТОВ «Юніт Капітал» не з`явилися.

Дослідивши заяву та надані докази, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно постанови Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №796/43/2018 підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Проте ОСОБА_1 , вказуючи на нестабільність свого доходу та скрутне матеріальне становище, не надала жодних доказів на підтвердження цих обставин, не підтвердила повну неможливість виконання рішення суду, не врахувала те, що розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, а тому суд приходить до висновку про недоведеність та безпідставність заяви.

А тому, враховуючи обставини справи, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 258-260, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В.Вуїв