ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4896/25 Справа № 199/3905/23 Суддя у 1-й інстанції - Заборський В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.07.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено Договір позики №, який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 03.07.2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 03.07.2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 57 529,89,00 грн.. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2022 позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а відтак відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за Договором позики №№ у розмірі 57529,88 грн..

Крім того, 07.07.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 02412-07/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №18012022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №18012022 від 18.01.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 40 000,00 грн..

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 18.01.2022 року, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а відтак відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №02412-07/2021 у розмірі 40000,00 грн..

09.07.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/445426, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 12000,00 грн..

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022 позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а відтак відповідач має непогашену заборгованість за кредитним договором №/445426 у розмірі 12000,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за Договором позики № в розмірі 57529,88 грн., з яких: ??4 729,00 грн. сума боргу; ??52800,88 грн. відсотки; за Кредитним договором №02412-07/2021 в розмірі 40000,00 грн., з яких: ??10000,00 грн. - сума боргу; ??30000,00 грн. - відсотки; за Кредитним договором №/445426 в розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума боргу; ??9000,00 грн. відсотки, а всього разом 109 529,88 грн. Вирішити питання стосовно судових витрат.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Договором позики № в розмірі 57529,88 грн., з яких: 4 729,00 грн. сума боргу; 52800,88 грн. відсотки; за Кредитним договором №02412-07/2021 в розмірі 40000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума боргу; 30000,00 грн. - відсотки; за Кредитним договором №/445426 в розмірі 12000,00 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума боргу; 9000,00 грн. відсотки, а всього разом 109529 грн. 88 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2684,00 грн..

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог у частині стягнення відсотків, штрафів, пені відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» згідно якої, проценти за користування кредитом йому як військовослужбовцю не повинні були нараховуватися, оскільки з 24 лютого 2022 року по теперішній час він бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Зазначає, що на нього розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме про стягнення заборгованості за основною сумою боргу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.07.2021 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «ІНФІНАНС» кредитний Договір позики №/2.

Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 03.07.2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №/2 від 03.07.2021 року та отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3713417 від 03.07.2021 року та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

Основні умови кредиту: розмір кредиту 4729,00 грн.; строк користування кредитом 25 днів, строк дії договору 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 6797,94 грн., за умови належного виконання договору та відсутності пролонгації; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору або скасування Програми лояльності.

24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22/2, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБв» приймає належні «ІНФІНАНС» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників.

Так, згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 57529,88 грн., з яких: 4729,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 52800,88 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

07.07.2021 року ОСОБА_1 укладено з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» Договір про надання фінансового кредиту №02412-07/2021.

Відповідно до п.1.1 - 1.7 Договору ОСОБА_1 надано фінансовий кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,90 % на добу строком на 30 днів, тобто до 05.08.2021 року, у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу.

У п.2.5 кредитного договору сторони передбачили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

18.01.2022 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги №18012022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» і Боржниками.

Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №18012022 від 18.01.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 40000,00 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 30000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

09.07.2021 року ОСОБА_1 укладено з ТОВ «ГОУФІНГОУ» Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/445426 від 09.07.2021 року.

Відповідно до пунктів1.1 - 1.6 Договору ОСОБА_1 надано фінансовий кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% (процентів) на добу строком на 30 днів, тобто до 07.08.2021 року, в безготівковій формі у національній валюті на реквізити банківської картки, вказаної клієнтом.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту до повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Відповідно до п.п. 6.1 п.6 Кредитного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

19.04.2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення прав вимоги №19042022-Г, у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ «ГОКФІНГОУ» і Боржниками.

Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 12000,00 грн., з яких: 3000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суд першої інстанції виходив із їх повної доведеності та обґрунтованості, оскільки позивачем надано суду достатньо належних та допустимих доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, які не спростовані відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання- це правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до ч. 1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п.6 ст.81 ЦПК).

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Факт отримання ОСОБА_1 позики за тілом кредиту вказаних кредитних договорів останнім визнається.

З фактом нарахування йому процентів ОСОБА_1 не погоджується з підстав наявності у нього пільг передбачених п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року у справі № 521/7927/16-ц.

З представленої фотокопії військового квитка не вбачається, що ОСОБА_1 після призову 25.11.2021 року був звільнений (демобілізований) в запас.

З фотокопії довідки №11/111232 від 19.02.2025 року вбачається, що молодший сержант ОСОБА_1 дійсно з 24.02.2022 року перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, військова частина НОМЕР_1 .

Проте, на час строку кредитування, за кредитним договором№/2 від 03.07.2021 року, за кредитним договором№02412-07/2021 від 07.07.2021 року, за кредитним договором№/445426 від 09.07.2021 року, ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, то він не користується пільгами, передбаченими статтею 14 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у тому числі щодо звільнення від сплати процентів за кредитом на особливий період.

Матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_1 не сплатив у повному обсязі заборгованість за договором позики ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від погашення позики взагалі (див. постанову Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами на користь правонаступника кредитору - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення в оскарженій частині без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2023 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2025 року .

Судді: