ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м.Суми

Справа №591/7813/24

Номер провадження 22-ц/816/919/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

сторони:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року, в складі судді Котенко О.А., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

02 серпня 2024 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що «Monobank» - це проект від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яким є платіжні картки monobank. 16 травня 2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта НОМЕР_1 , на умовах сплати щомісячного мінімального платежу. У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 28 грудня 2022 року виникла заборгованість у загальному розмірі 61670,59 грн.

28 грудня 2022 року банк направив боржнику повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 26 січня 2023 року став у формі «на вимогу», на залишок простроченої заборгованості нараховано неустойку, передбачену Тарифами.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість у розмірі 61670,59 грн за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 16 травня 2019 року та судові витрати у розмірі 3028 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року позовні вимоги АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 22619 грн 31коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» 1111 грн в відшкодування судового збору.

Стягнуто з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банком надані належні та допустимі докази, які свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача суми, заявленої у позові.

Судом не досліджено механізму отримання банківських послуг проекту Monobank, а також процедури ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунків вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що клієнт не був ознайомлений із Умовами, Правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Усі Умови і Правила за всі періоди є розміщеними на сайті Monobank, є публічно доступними, із зазначенням рішень на підставі яких вони прийняті та часом набуття їх чинності.

Зазначає, що укладаючи кредитний договір, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та Тарифами банку складають між ним та банком договір, умови якого він зобов`язується виконувати, що підтверджується підписом у заяві. При цьому відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту.

Вказує, що договір між сторонами у справі був укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Доводить, що відповідачем вчинено визначену банком послідовність дій, спрямованих на отримання банківських послуг проекту Monobank, при цьому мобільний додаток не переходить на наступний етап реєстрації без ознайомлення клієнта з актуальними Умовами і Правилами.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Калінін С.К. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилається на відсутність у долучених до матеріалів справи Умовах і Правилах надання банківських послуг підпису відповідача, а підписана ним Анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить тільки його анкетні дані без жодних умов кредитування та обрання певної банківської послуги. Матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачем у письмовій формі чи шляхом використання електронного цифрового підпису умов договору щодо розміру процентів за користування кредитними коштами. Звертає увагу на те, що долучені до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank набули чинності 27 листопада 2021 року, а анкета-заява відповідачем підписана 16 травня 2019 року, тому не можна стверджувати, що саме ці умови кредитування розумів і погодив позичальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2019 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, в якому останній просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов (а.с. 13).

Друкованим текстом Анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне: «Я погоджуюсь з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого я підтверджую і зобов`язуюсь виконувати його умови. Підписанням цього Договору підтверджую, що я ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, я беззастережно погоджуюсь з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджуюсь з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє мене шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток».

Своїм підписом відповідач підтвердив, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку, в тому числі через мобільний додаток, є повною і достатньою у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківські дні від настання таких змін. Просить вважати зразок його власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. При цьому підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису.

Будь-яких інших умов кредитування (термін повернення кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, тощо) в анкеті-заяві не зазначено.

Додані банком до позовної заяви Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, та додатки до них: Тарифи Чорна картка monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, відповідачем не підписані (а.с. 14-31).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16 травня 2019 року, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 згідно з яким станом на 26 травня 2024 року розмір заборгованості позичальника перед банком становить 61670,59 грн, і є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту); 0,00 грн. заборгованість за відсотками, пенею та заборгованістю за порушення грошового зобов`язання (а.с. 8-12).

Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 21 вересня 2024 року розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 встановлено: 16.05.2019 р. 20000,00 грн (а.с. 123).

Відповідно до довідки про наявність рахунку від 22 липня 2008 року у ОСОБА_1 наявний рахунок: НОМЕР_1 , чорна карта НОМЕР_2 , активна до 05/24 (а.с. 122).

Згідно довідки від 20 вересня 2024 року про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 16 травня 2019 року до 26 травня 2024 року встановлено, що станом на 26 травня 2024 року: кредитний ліміт 20000,00 грн; заборгованість 61670,59 грн; баланс на початок періоду 20000,00 грн; баланс на кінець періоду: 41670,59 грн (а.с. 112-121).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачу 18 липня 2021 року була надана послуга «Кредит готівкою» на суму 6300 грн (а.с.131-132), що відображено і у виписці по картковому рахунку відповідача (а.с. 114).

Також відповідачем 07 грудня 2020 року була оформлена послуга «Транзакція в розстрочку» на загальну суму 11507,69 грн. (а.с.124-125), що також відображено у виписці по картковому рахунку (а.с. 114).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови кредитного договору. Враховуючи те, що позивачем у рахунок погашення боргу за відсотками зараховано сплачені відповідачем кошти, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 22619,31 грн як різниця між використаними (70817,75 грн) та повернутими (48198,44 грн) коштами.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Підставами позовних вимог АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг та стягнення кредитної заборгованості, визначеної відповідно до Умов і правил надання банківських послуг щодо продуктів monoban, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

На виконання умов укладеного договору про надання банківських послуг відповідач отримав кредит у розмірі до 20000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 26 травня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 61670 грн 59 коп., а саме загальний залишок заборгованості за наданим кредитом(тілом кредиту) (а.с. 8-12).

Відповідно до наданої виписки за особовим рахунком, станом на 26 травня 2024 року обліковується заборгованість в сумі 61670,59 грн, за період з 16 травня 2019 року до 26 травня 2024 року було здійснено зарахування на суму 48198,44 грн, сума витрат за цей період складає 70817,75 грн (а.с. 112-121).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює сторона яка кредитує (в даному випадку АТ «Універсал банк»).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, у якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Додані ж банком до позову Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, в яких визначені умови кредитування, не є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки не підписані відповідачем.

При цьому, відповідно до визначень, що містяться в ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(на який посилається позивач в апеляційній скарзі): електронна комерція відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Проте, надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Доказів, протилежного, відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, банком надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані позивачем правила та умови кредитування не є складовою кредитного договору від 16 травня 2019 року укладеного шляхом підписання анкети-заяви.

Щодо долучених до матеріалів справи умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», які за ствердженням позивача є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, набули чинності з 27 листопада 2021 року, тоді як договір укладено з відповідачем 16 травня 2019 року.

Усупереч доводам апеляційної скарги, наданий розрахунок заборгованості за договором б/н від 16 травня 2019 року не є належним та допустимим доказом існування у відповідача кредитної заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, оскільки він не містить розрахунку заборгованості за весь період користування кредитними коштами, тобто з 16 травня 2019 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить стягнути заборгованість по тілу кредиту, однак з наданого розрахунку заборгованості за договором вбачається, що нараховані відсотки банком були включені в заборгованість за тілом кредиту, що прямо порушує вимоги ст.ст. 1048, 1049 ЦК України.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено на доказах укладення між сторонами кредитного договору на зазначених позивачем умовах, зокрема щодо розміру нарахованих відсотків, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що стягненню з відповідача підлягає різниця між фактично використаними та повернутими відповідачем кредитними коштами.

За встановлених обставин, доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 жовтня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов