Провадження № 2/761/2050/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Матвєєвої Ю.О.

при секретарі: Каніковському Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося з позовною заявою ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 47000,00 грн. та судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 3784282 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок у сумі 10000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,70%.

В подальшому, 13.09.2021 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 3784282 від 19.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

Сума грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 , яку первісний кредитор відступив позивачу, складає 47000,00 грн, з яких: 10000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 35100,00 грн - заборгованість за відсотками; 1900,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами.

Після відступлення права грошової вимоги відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. А тому позивач, як новий кредитор, керуючись ст. ст. 514, 1082, 1084 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь усю кредитну заборгованість в сумі 47000,00 грн.

28.03.2024 року до суду надійшла зазначена цивільна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2024 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-63 від 19.02.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2025 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 04.04.2025 року змінено порядок розгляду справи на спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

07.05.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в повному обсязі.

09.05.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 оформлено анкету-заяву на кредит №3784282 на сайті: miloan.ua, в якій вказані персональні дані відповідача, як позичальника, визначена сума кредиту 10000 грн, строк кредитування 30 днів з 19 квітня 2021 року по 19 травня 2021 року, комісія за надання кредиту 1900,00 грн. нараховується одноразово, проценти за користування кредитом 1,70% від фактичного залишку кредиту.

В анкеті-заяві наявна таблиця, яка відображає процес оформлення та розгляду заяви №3784282, зокрема вказано, що заповнення заяви відбулось 19.04.2021р. о 03:38:31, а підписання договору 19.04.2021р. о 06:34:41.

19 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит (індивідуальна частина) №3784282.

Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит у сумі 10000 грн., строком на 30 днів, з 19 квітня 2021 року по 19 травня 2021 року, зі сплатою комісії за надання кредиту 1900,00 грн. (нараховується одноразово) та процентів за користування кредитом 1,70% від фактичного залишку кредиту.

У п.2.2.2 вказаного договору заначено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування.

Згідно п.2.2.3 після спливу строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.

Виходячи з п.2.3.1.1 та 2.3.1.2 для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів, але загалом строк кредитування не може перевищувати 60 днів.

У п.6.1 договору вказано, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

В додатку №1 до договору сторонами визначений графік платежів, згідно з яким позичальник мав повернути суму кредиту з нарахованими відсотками та комісією в розмірі 17000,00 грн.

Згідно з платіжним доручення №44214491 від 19 квітня 2021 року платник ТОВ «МІЛОАН» здійснив переказ грошових коштів в розмірі 10000,00 грн. для отримувача ОСОБА_1 банк отримувача - VISA кредитний рах. № НОМЕР_1 , призначення платежу - згідно договору 3784282.

Таким чином, позивачем доведено факт укладення 19 квітня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 договору про споживчий кредит №3784282 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.

13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №07Т.

Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до боржника ОСОБА_1 на загальну суму 47000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за тілом, 35100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1900,00 грн. - сума заборгованості за комісією.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» має зареєстрований вид економічної діяльності - надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення).

З розрахунку заборгованості складеного ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» вбачається, що розмір заборгованості по тілу кредиту становить 10000,00 грн., по відсоткам - 35100,00 грн., по комісії 1900,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені договором щодо повернення суми позики та процентів за користування позикою не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією.

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов вищевказаного договору відступлення права вимоги та відповідно до вимог стст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Оскільки матеріали справи не міститься доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 10000 грн. та одноразової комісії у розмірі 1900,00 грн., а відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10000,00 грн. та комісією у розмірі 1900,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Разом з тим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам, суд виходить з наступного.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження №14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від вказаного правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

З умов кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк позики 30 днів з 19 квітня 2021 року по 19 травня 2021 року.

При цьому, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку по 13 вересня 2021 року.

Даних про застосування процедури пролонгації матеріали справи не містять.

Враховуючи, що договором про споживчий кредит №3784282 від 19 квітня 2021 року визначений строк його дії, який становить 30 днів, саме протягом даного строку ТОВ «МІЛОАН» мало право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.1.5.2 цього договору становлять 1,70%.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (13 вересня 2021 року) є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума відсотків у межах строку кредитування по 19 травня 2021 року включно, що становить 5100,00 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором на загальну суму 17000,00 грн., з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за тілом, 5100,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1900,00 грн. - сума заборгованості за комісією.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.

У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 876,19 грн. тавитрати за надану правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 17000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «Діджи Фінанс» () витрати по оплаті судового збору у розмірі 876,19 грн. та витрати на професійну правничу допомогу - 6000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

18 червня 2025 року