Справа № 712/8382/25
Провадження № 2о/712/201/25
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

24 червня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пономар В.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення отримання бойового травмування під час захисту Батьківщини,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла вказана заява ОСОБА_1 , в якій він просить: встановити причинно-наслідковий зв`язок між отриманими травмами та виконанням військових обов`язків із захисту Батьківщини у зоні бойових дій; визнати позов немайновим та звільнити його від сплати судового збору, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Підставою для звернення до суду є відмова військової частини НОМЕР_1 у видачі довідки форми № 5, необхідної для оформлення медико-соціальної експертизи, отримання компенсацій, встановлення інвалідності, а також інших дій, що перешкоджають реалізації заявником своїх соціальних прав, передбачених законом.

Заявник зазначає, що факт отримання бойового травмування має юридичне значення для реалізації ним передбачених законом прав, а інше підтвердження зазначеного факту є неможливим через відмову командування частини.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 Постанови, не можуть розглядатись судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 752/20365/16-ц, від 05.12.2019 у справі № 750/9847/18, від 03.02.2021 у справі № 644/9753/19, від 16.06.2021 у справі № 643/6447/19/19, від 08.09.2021 у справі № 641/5187/20.

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Також ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту участі в бойових діях із захисту Батьківщини та отримання травми ОСОБА_1 вказує на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання грошової компенсації та пільг для учасника бойових дій, який отримав поранення під час збройного захисту Батьківщини.

Заяву про встановлення факту ОСОБА_2 пред`явив до суду за правилами окремого провадження.

З огляду на це, суддя зазначає, що встановлення обставин отримання травми, вирішуються спеціально уповноваженими на це суб`єктами, рішення яких можуть бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства.

Будь-яке порушене право підлягає захисту в установленому для цього порядку.

У спірних правовідносинах суд вирішуючи спір повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Вимоги ОСОБА_1 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суддя дійшов висновку, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися у позасудовому порядку уповноваженим органом, за наслідками розгляду якої у заявника може виникати право на судовий захист, що повинно реалізовуватися з урахуванням норм про судову юрисдикцію.

Аналогічні по суті висновки викладені у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 539/4118/19, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі № 695/2011/22.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому слід наголосити, що положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 757/43355/16-ц).

Ураховуючи наведене, керуючись ст. 186, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення отримання бойового травмування під час захисту Батьківщини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.О. Пономар