Справа № 643/9771/25
Провадження № 2/643/4449/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії,

УСТАНОВИВ:

17.06.2025 позивач звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом до Пенсійного фонду України в якому просить суд:

- визнати дійсним і підтвердити страховий стаж, згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24.07.1978 та довідки Комунальної установи «Трудовий архів» Шевченківської селищної ради № 86 від 13.03.2024, напрацьований з 1974 по 1978 в колгоспі ім. Карла Маркса;

- зобов`язати Пенсійний фонд України зарахувати період з 1974 по 1978 роботи в колгоспі ім. Карла Маркса до розрахунку загального страхового стажу;

- зобов`язати Пенсійний фонд України провести перерахунок пенсії.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Положенням ст. 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Як визначено ч. 1 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

При цьому, визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 826/27224/15).

Однією з категорій адміністративних справ, як це випливає зі змісту п. 3 ч. 6 ст. 12 та п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Пенсійного фонду України (який є суб`єктом владних повноважень) щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсії.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що при розгляді заяв про перерахунок пенсії Пенсійний фонд України не врахував стаж роботи в колгоспі ім. Карла Маркса з 1974 по 1978, через наявність розбіжностей в архівній довідці в частині написання прізвища, ім`я, по-батькові позивача.

Водночас, позивачем не заявлено вимог про встановлення факту належності позивачу архівної довідки про трудовий стаж в колгоспі ім. Карла Маркса з 1974 по 1978.

З огляду на викладене, враховуючи зміст позовних вимог, суддя вважає, що вказана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відтак, суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Керуючись ст. 19, 258-260, ч. 4 ст. 315, 352 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснити позивачу, що розгляд справи за пред`явленим ним позовом віднесено до юрисдикції Харківського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Б.С. Замікула