Справа № 465/1753/25
пр.№ 2/464/1422/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 року Сихівський районний суд м. Львова в складі головуючого судді Теслюка Д.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі ТзОВ «СВЕА ФІНАНС») Сторожишина О.О. 03.03.2025 звернулась до Франківського районного суду м.Львова із позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №976317 від 03.04.2023 у розмірі 74 803,88 грн, а також сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (далі ТзОВ «Слон Кредит») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №976317 (далі Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов цього Договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 360 днів. ТзОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 10 000 грн. Надалі, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями, не здійснивши повернення суми кредиту і нарахованих процентів, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 74 803,88 грн. Між первісним кредитором та позивачем ТзОВ «СВЕА ФІНАС» 24.07.2024 укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення права вимоги фінансування в сумі, що дорівнює ціні договору. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів не здійснював, відтак просить стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму заборгованості.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 дану цивільну справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

Ухвалою судді від 16.04.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У зазначений відповідачу ОСОБА_1 строк в ухвалі від 16.04.2025 про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі, останній не скористався своїм правом, відповідно до ст.178 ЦПК України, для подання відзиву на позов.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Слон Кредит», між ОСОБА_1 та ТзОВ «Слон Кредит» 03.04.2023 укладено договір про надання споживчого кредиту №976317, шляхом підписання такого одноразовим ідентифікатором Х833. Згідно з Договором, ТзОВ «Слон Кредит» надало ОСОБА_1 кредит на таких умовах: сума кредиту 10 000 грн (п.1.3.), строк кредиту 360 днів (п.1.4.), стандартна процентна ставка становить 1,99% в день (п.1.5.1.) знижена процентна ставка 0,010% в день (п.1.5.2.) (а.с.8-13).

ТзОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання по договору споживчого кредиту виконало в повному обсязі, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек Україна» від 02.08.2024 №35, про перерахунок відповідачу ОСОБА_1 коштів в сумі 10 000 грн (а.с. 30).

Згідно із розрахунком заборгованості за Договором №976317 від 03.04.2023, ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним Договором в розмірі 74 803,88 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9 999,99 грн та за відсотками - в розмірі 64 803,89 грн (а.с. 28-29).

Між ТзОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» 24.07.2024 укладено договір факторингу №2407-24, згідно з яким, право грошової вимоги за Договором №976317 від 03.04.2023, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Слон Кредит», перейшло до ТзОВ «СВЕА ФІНАНС».

Згідно із п. 2.1. Договору факторингу, ТзОВ «Слон Кредит» відступає ТзОВ «СВЕА ФІНАНС, а ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуває права вимоги та сплачує за відступлення таких прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (а.с.31-36).

Відповідно до витягу з Реєстрів Боржників до договору факторингу від 24.07.2024 №2407-24, ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги за Договором №976317 від 03.04.2023 в сумі 74 803,88 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 999,99 грн та заборгованості за нарахованими відсотками - в розмірі 64 803,89 грн (а.с. 42).

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини перша, друга статті 639 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вказаний вище договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача ОСОБА_1 для укладення договору на таких умовах.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).

Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що були укладені між первісним кредитором та ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту за Договором №976317 від 03.04.2023 в розмірі 9 999,99 грн.

Щодо нарахованих відсотків за Договором №976317 від 03.04.2023 суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Згідно Договору встановлено наступні умови нарахування процентів за користування кредитом:

- строк, на який надається кредит - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п. 1.4. Договору);

- стандартна процентна ставка становить 1.99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього договору (п.1.5.1. Договору);

- знижена процентна ставка становить 0,010% в день та застосовується, якщо споживач до 03.05.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі, не менше першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове погашення кредиту (п.1.5.2. Договору);

Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Оскільки Договір про надання споживчого кредиту №976317 від 03.04.2023 укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», однак після набрання чинності цим Законом строк дії договору продовжувався, відтак положення цього закону застосовуються до вказаного Договору на підставі якого з відповідача стягується заборгованість.

Враховуючи встановлений частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, починаючи з 24 грудня 2023 року протягом перших 120 днів (до 21.04.2024) розмір процентної ставки для нарахування відсотків за користування кредитними коштами не міг перевищувати 2,5% в день від залишку неповерненої суми кредиту, а протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 22.04.2024).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, за період з 04.04.2023 до 03.05.2023 відповідачу нараховано проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 0,010%, а за період з 04.05.2023 по 28.03.2024 за процентною ставкою 1,990% в день, що відповідає умовам Договору та вимогам законодавства, відтак з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за Договором №976317 від 03.04.2023 по нарахованих відсотках в сумі 64 803,89 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265, 279 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №976317 від 03.04.2023 в розмірі 74 803 (сімдесят чотири тисячі вісімсот три) грн 88 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 2 422 грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.06.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», , м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 6.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК