Справа № 2-1086/02
Провадження № 2-зз/521/60/25
У Х В А Л А

про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову

19 червня 2025 року

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Турава Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-1086/02, -

В С Т А Н О В И В:

В.о. директора Департаменту комунальної власності Одеської міської ради Юлія Павлова звернулася до Хаджибейського районного суду міста Одеси із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-1086/02.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, управління якою здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради (копія ухвали, отримана з листа Одеського Державного нотаріального архіву від 20 травня 2025 року № 1312/01-20).

27 вересня 2023 року рішенням Одеської міської ради № 1479-VII «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади м. Одеси, які підлягають приватизації у 2023 році» вирішено приватизувати нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на аукціоні.

Під час укладання договору купівлі-продажу стало відомо, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нежитлові приміщення підвалу та першого поверху, загальною площею 48,0 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та є комунальною власністю Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) накладено арешт на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року.

Департамент звернувся із запитом до Одеського державного нотаріального архіву щодо надання належним чином завіреної копії заяви про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна № 01, реєстраційний номер обтяження: 8177912 та копії документа, який став підставою для внесення відомостей про реєстрацію обтяження об`єкта нерухомого майна № 01.

20 травня 2025 року у відповідь на запит Департаменту стало відомо про відсутність відомостей про зняття заборон відчуження нерухомого майна, вжитих на підставі ухвали Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року.

Разом з тим, в рамках розгляду судової справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту, що в свою чергу призвело до заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, а саме: на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить ухвала Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року.

Про результати розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Іллічівськові районної адміністрації Одеської міської ради м. Одеси Департаменту не відомо. На адресу Департаменту, як уповноваженого органу в сфері управління комунальним майном ОМР, рішення суду, яке вливає на майнові права стосовно нежитлового приміщення, загальною площею 48,0 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не надходило.

Клопотання розглянуто в порядку ст. 158 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та матеріали справи № 2-1086/02, приходить до такого висновку.

В провадженні Іллічівського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Іллічівської районної адміністрації м. Одеси.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено Іллічівській районній адміністрації м. Одеси та іншим виконавчим службам проводити будь-які дії у відношенні вказаного приміщення до розгляду справи по суті.

Встановлено, що 09 жовтня 2002 року Іллічівським районним судом м. Одеси винесено рішення по вищевказаній справі.

З довідки архіву Хаджибейського районного суду міста Одеси від 03 червня 2025 року вбачається, що цивільна справа № 2-1086/02 Іллічівського районного суду м. Одеси за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Іллічівської райадміністрації м. Одеси за строками зберігання знищена. Одночасно повідомлено, що в архіві суду зберігаються оригінали процесуальних документів по вищезазначеній справі, а саме: ухвала від 07 червня 2002 року; рішення від 09 жовтня 2002 року; ухвала від 10 вересня 2003 року; постанова ДВС від 11 серпня 2005 року; виконавчий лист від 24 листопада 2002 року.

Відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2003 року вбачається, що правонаступником Іллічівської райадміністрації м. Одеси є новостворена Малиновська районна адміністрація м. Одеси.

Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, який відповідно до п. 2.1. Положення про Департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17 березня 2021 року № 137-VIII забезпечує реалізацію місцевої політики у сфері управління, ефективного використання та збереження майна комунальної власності територіальної громади м. Одеси, є органом приватизації об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси.

27 вересня 2023 року рішенням Одеської міської ради № 1479-VII «Про включення до Переліку об`єктів малої приватизації комунальної власності територіальної громади м. Одеси, які підлягають приватизації у 2023 році» вирішено приватизувати нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу на аукціоні.

Відповідно до інформаційної довідки № 64196703 від 24 липня 2016 року нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, управління якою здійснює Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Питання скасування заходів забезпечення позову регулюється статтею 158 ЦПК України.

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач (частина 1 статті 48 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до матеріалів справи, учасниками справи є ОСОБА_1 та Іллічівська райадміністрація м. Одеси.

З копії ухвали суду від 07 червня 2002 року вбачається, що у даному випадку Департамент комунальної власності Одеської міської ради не є учасником справи, у зв`язку з чим він не може звертатися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у вказаній цивільній справі в порядку, встановленому статтею 158 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 зазначив, що із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17.

Посилання Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на постанову КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21, за якою питання про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, порушує сторона провадження, то застосовуються положення розд. VII ЦПК України, який передбачає звернення до суду зі скаргою на дії виконавця. Якщо ж особа, яка не погоджується з накладеним арештом, не є стороною виконавчого провадження, але такими діями порушується її право власності, вона звертається до суду з позовом, в якому передусім ставить питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім про зняття арешту, і що така правова позиція міститься і в постанові КЦС ВС від 18 травня 2022 року у справі № 642/4263/21, по-перше, стосується арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, по-друге, тільки підтверджує факт того, що для скасування арешту з майна Департамент має звернутися до суду за своєю ініціативою з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки Департамент комунальної власності Одеської міської ради не є учасником справи № 2-1086/02 за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб Іллічівської райадміністрації м. Одеси, у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , заборонено Іллічівській районній адміністрації м. Одеси та іншим виконавчим службам проводити будь-які дії у відношенні вказаного приміщення до розгляду справи по суті.

Встановлено, що 09 жовтня 2002 року Іллічівським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по вищевказаній справі, за яким визнані неправомірними дії Іллічівської райадміністрації м. Одеси у відмові в укладенні договору оренди на приміщення, загальною площею 48,0 кв. м. (приміщення першого поверху площею 24,5 кв. м. під магазин і підвальне приміщення площею 23,5 кв. м.) за адресою: АДРЕСА_1 , з СФГ «Нектар». Зобов`язано Іллічівську райадміністрацію усунути допущені порушення закону: скасувати розпорядження Іллічівської райадміністрації № 293 від 15 квітня 2002 року та зобов`язати Іллічівську райадміністрацію укласти договір оренди на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м. (приміщення першого поверху площею 24,5 кв. м. під магазин і підвальне приміщення площею 23,5 кв. м.) за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_1 , видавши йому всі необхідні документи.

24 листопада 2002 року по справі був виданий виконавчий лист.

За Постановою про закінчення виконавчого провадження, виданою 11 серпня 2005 року старшим державним виконавцем Горбенко О.Б. підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Одеського обласного управління юстиції, встановлено, що 10 серпня 2005 року до підрозділу надійшла заява стягувача про повне фактичне виконання Малиновською райадміністрацією м. Одеси виконавчого листа № 2-1086, виданого 24 листопада 2005 року Іллічівським районним судом м. Одеси, виконавче провадження закінчено.

Таким чином, рішення суду по справі, щодо якої були застосовані заходи забезпечення позову ухвалою суду від 07 червня 2002 року, є виконаним, а тому необхідність у збереження застосованих заходів відпала.

За ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову в скасуванні забезпечення позову.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 158, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Скасувати за ініціативою суду заходи забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлове приміщення, загальною площею 48,0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01) та заборони Іллічівській райадміністрації та іншим виконавчим службам проводити будь-які дії у відношенні вказаного приміщення, застосовані ухвалою Іллічівського районного суду м. Одеси від 07 червня 2002 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.К.Гуревський