Справа № 702/416/25
Провадження № 2/702/337/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Барської Т.М.

за участю секретаря судового засідання Возної В.В.

представник позивача не з`явився,

відповідача Ковальчук Л.Д.,

за наслідками розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Монастирище цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

13.05.2025 товариство з обмеженою відповідальністю«Коллект Центр» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 (далі у тексті також відповідач, позичальник) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»(далі у тексті також ТОВ «Коллект Центр»,позивач, фактор) заборгованість за Договором №801 від 03.03.2021 у сумі 46771,57 грн., понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 03.03.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 був укладений Договір №801, за умовами якого позикодавець перерахував на рахунок позичальника кошти у розмірі 4100,00 грн., а позичальник, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та умовах, визначених договором.

Однак, за твердженням позивача, відповідач своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 46771,57 грн., з яких 4100,00 грн. боргу по тілу кредиту; 42671,57 грн. заборгованості за нарахованими процентами.

Позивач вказує, що граничний строк кредитування складає 1 рік і проценти за користування ним розраховуються від суми кредиту за кожний день користування починаючи з першого дня перерахування відповідачу коштів у таких розмірах:

- 2% за кожний день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

- починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п.1.4.а);

- починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б);

- починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в);

- тип процентної ставки фіксована.

01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредиту» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №1-12, за умовами якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за Договором №801 від 03.03.2021.

У свою чергу 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за Договором №801 ТОВ «Коллект Центр» згідно з укладеним Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Зважаючи, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, позивач за захистом порушеного права звернувся з позовом до суду.

Постановленою 16.05.2025 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу наданий термін для подання відзиву на позов.

У судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у тексті позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що кредит брала у розмірі 4100,00 грн. строком на 16 днів з 03.03.2021 по 18.03.2021. Готова повернути позивачу позичені 4100,00 гривень та проценти за користування ними в розмірі, який зазначений у графіку виплат за Договором.

Факт укладення Договору строком на 1 рік заперечує категорично, стверджує, що таких умов не погоджувала і тому вважає, що підстав стягувати у борг такому розмірі у відповідача немає.

Також відповідач пояснила, що отримані в позику кошти не повернула з причин того, що їй не було відомо кому і куди їх необхідно сплачувати. Вказує, що свої інтереси в суді вона представляє самостійно, а заявлена позивачем сума до відшкодування витрат за надану йому професійну правничу допомогу є занадто високою.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд встановив, що 03.03.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредиту» (далі у тексті також первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладений Договір про надання фінансових послуг №801 «Стандартний» (далі у тексті також Договір №801, правочин, Кредитний договір), за умовами якого первісний кредитор взяв на себе обов`язок надати відповідачу кредит без конкретної споживчої цілі, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві анкеті, та складає 4100,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього Договору, його додатків та правил (п.1.1.).

Пунктом 1.2. правочину його сторони дійшли згоди про те, що кредит надається на строк, зазначений у заяві анкеті і графіку платежів, який є додатком до цього Договору №801 та є невід`ємною його частиною.

Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3. Кредитного договору).

Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування ним за ставкою 2 % за кожен день строку користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів, не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту (п.1.4.а) Кредитного договору);

Однак, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. а) Договору; а починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 б) Договору; і починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 в) Договору (а.с.27-29).

Відповідно до п.1.4.1. Договору нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.

В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п.1.4.2. Договору).

Умови п.1.9. Кредитного договору визначають, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

За умовами п.2.1.1.11 позичальник може збільшити строк кредитування на наступний термін за умови сплати позичальником (або на умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення/підписання будь-яких додаткових угод, звернень, тощо.

У підписаній відповідачем та первісним кредитором 03.03.2021 Анкеті-заяві зазначено, що відповідач просить Товариство надати їй кредит на особисті потреби у розмірі 4100,00 грн. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язуюсь повернути кредит у розмірі 4100,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1312,00 грн. (а.с.50).

Невід`ємною частиною Кредитного договору є Додаток №2 «Графік платежів», за змістом якого дата видачі кредиту 03.03.2021, дата платежу 18.03.2021, кількість днів у розрахунковому періоді 16, чиста сума кредиту 4100,00 грн, сума платежу за розрахунковий період 5412,00 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту 4100,00 грн., проценти за користування кредитом 1312,00 грн. (а.с.57).

Аналогічні умови містить і паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого сума кредиту 4100 грн., строк кредитування 16 днів (а.с.58, 59).

Відповідно до Інформації щодо порядку (процедури), хронології дій щодо укладення електронного договору, вчинених товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій у графі «вибір суми та строку займу: сума 4100, строк - 16» (а.с.60).

Відповідач у судовому засіданні пояснила, що вона брала кредит строком на 16 днів, а не на рік.

Договір укладений та підписаний сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y9, що відповідає ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

03.03.2021 відповідач заповнила Анкету-заяву для отримання кредиту, де зазначила власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, номер карткового рахунку НОМЕР_1 , а також адресу, номер телефону (а.с.50).

ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало відповідачці 03.03.2021 о 19:26, за номером Договору 801, кредит у сумі 4100,00 грн., шляхом здійснення онлайн транзакції на карту НОМЕР_1 , що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 10.12.2024 (а.с.64).

01.12.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредиту» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений Договір факторингу №1-12 (а.с.12-16).

Відповідно до додатку №2 до Договору факторингу №1-12від 01.12.2021, Акту прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за Договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в електронному вигляді на флеш-носії, у розмірі 12,9 Мбайт, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв право вимоги по боржниках в кількості 31632, загальна сума заборгованості складає 60183678,63 грн. (а.с.22).

Досліджене судом платіжне доручення №307600018 від 03.12.2021 підтверджує, що 03.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» на виконання умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 перерахував на рахунок ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 5535543,12 гривень (а.с.21).

Згідно додатку №3 до Договору факторингу №1-12, реєстру боржників, право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №801 від 03.03.2021 в розмірі 37023,0 гривень, у тому числі 4100,00 грн. тіла кредиту та 32923,00 грн. боргу за процентами, було відступлено ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.23-26).

10.01.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладений Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с.30-35).

Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором №10-01/2023 від 27.11.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогивід 10.01.2023 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207307, після чого, з урахуванням умов Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогивід 10.01.2023, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Реєстр боржників передано в повному об`ємі відповідно до умов договору Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимогивід 10.01.2023(а.с.43).

Відповідно до реєстру боржників, право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №801 від 03.03.2021 було відступлено ТОВ «Коллект Центр» (а.с.44-47).

Згідно підготовленого первісним кредитором розрахунку заборгованості за Кредитним договором №801 від 03.03.2021 заборгованість відповідача складає 37023,00 грн., з яких 4100,00 грн. борг по тілу кредиту; 32923,00 грн. заборгованість за процентами (а.с.8, 9).

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 01.12.2021 загальна сума боргу 37023,00 грн, з яких 4100,00 грн. борг по тілу кредиту; 32923,00 грн. заборгованість за процентами.

Станом на 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» нарахував відповідачу борг в загальній сумі 65954,24 грн, з яких 4100,00 грн. борг по тілу кредиту; 32923,00 грн. заборгованість за відсотками; 28931,24 нараховані відсотки зг.кр.дог. (а.с.10).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 розрахованого станом на 22.04.2025, загальний розмір боргу складає 65954,24 грн., з яких позивач просить стягнути на його користь 46771,57 гривень (а.с.11).

Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 (далі - Закон №675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675).

Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Дослідивши надані Договори факторингу та про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги суд приходить до висновку, що факт набуття права вимоги до відповідача за Кредитним договором №801 від 03.03.2021.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначено Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом. Загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково - касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 14 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача.

Перелік умов, які мають бути зазначені в договорі про споживчий кредит наведені в ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».Зокрема, п.10, 11 ч.1 цієї статті визначено,що в договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (уразі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит.

Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи пояснення відповідача ОСОБА_1 , яка факт укладення правочину та отримання коштів на виконання його умов не заперечила, встановлені з досліджених письмових доказів обставини, суд приходить до висновку, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування», як первісний кредитор, належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу в кредит 4100,00 грн.

Натомість, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконала, отримані в позику гроші не повернула і проценти за користування ними не сплатила, внаслідок чого утворилась заборгованість, тому порушене право позивача підлягає захисту.

Позивач вважає, що у відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором №801 від 03.03.2021виникла заборгованість у розмірі 65954,24 грн., проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 46771,57 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4100,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 42671,57 грн.

Проценти за користування кредитом первісний кредитор обрахував з період з 03.03.2021 по 30.11.2021, тобто за 273 дні. При цьому первісний кредитор застосував такі процентні ставки: 16 днів 2% за кожен день, 14 днів 3,64% за кожен день, 15 днів 5,02% за кожен день, 227 днів 7,67% за кожен день користування кредитом.

ТОВ «Вердикт Капітал» у виконаному станом на 01.01.2023 розрахунку не зазначає, упродовж якого строку і в якому розмірі він розраховував проценти, які, на його думку, заборгувала відповідач, станом на зазначену у розрахунку дату. Фактор вважає, що у ОСОБА_1 , окрім обов`язку сплатити тіло кредиту в 4100,00 грн., зобов`язана відшкодувати 65854,24 грн. процентів за користування кредитом.

ТОВ «Коллект Центр» борг ОСОБА_1 не змінював і вважає, що остання не виконала умови Кредитного договору саме в обрахованому ТОВ «Вердикт Капітал» розмірі. Однак на свою користь просить стягнути самостійно зменшений борг в 42671,57 гривень.

Перевіряючи доводи позивача щодо заявленого до стягнення розміру позовної вимоги, суд враховує, що за імперативним правилом ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

03.03.2021 ОСОБА_1 , підписавши анкету-заяву, виявила бажання отримати в ТОВ «Служба миттєвого кредитування» кредит у розмірі 4100,00 грн з орієнтовним строком повернення кредиту 16 днів та зобов`язалась повернути кредит у розмірі 4100,00 грн та сплатити проценти у розмірі 1312,00 грн.

Згідно з п. 1.2., 1.3. , 1.4.1., 1.4.2. Кредитного договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до договору та є його невід`ємною частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Пунктом 1.4. Кредитного договору визначено проценти, які розраховуються в межах погодженого сторонами 16 денного орієнтовного строку повернення кредиту, а також проценти, які нараховуються у разі неповернення кредиту протягом 16 днів.

Пунктом 1.9. кредитного договору передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

В паспорті споживчого кредиту та графіку платежів встановлено, що кредит в розмірі 4100,00 грн надається строком на 16 днів.

Отже, сторонами у Кредитному договорі погоджено суму кредиту в розмірі 4100,00 грн, строк кредитування, який склав 16 днів, розмір процентів за користування кредитом, які складають 2% в день від суми кредиту та за весь строк кредитування становлять 1312,00 грн, а також розмір процентів, які нараховуються у разі порушення визначеного строку повернення кредиту, які становлять: 3,64% в день та застосовуються з наступного дня після орієнтовного строку повернення кредиту, 5,02% в день та застосовуються з 15 дня після орієнтовного строку повернення кредиту, 7,67% в день та застосовуються з 30 дня після орієнтовного строку повернення кредиту.

Доводи позивача про те, що кредит надавався на 1 рік суд відхиляє і ці умови правочину щодо строку кредитування, зважаючи на їх нечіткість та двозначність трактує на користь споживача.

Також, вирішуючи юридичний спір, суд виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) виклала такі правові висновки.

Щодо змісту поняття «користування кредитом».

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом. Отже, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19) і вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

За наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушила умови Кредитного договору №801 від 03.03.2021, добровільно заборговані кошти в не сплатила, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Договором про надання фінансових послуг №801 від 03.03.2021 у розмірі 5412,00 грн., з яких 4100,00 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 1312,00 грн. заборгованості за процентами.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

При зверненні з позовом у позовній заяві зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви, позивачем згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн згідно платіжної інструкції № від 02.05.2025 (а.с. 1).

Також в обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на правничу допомогу у розмірі 16000 грн, разом з позовною заявою подано копії таких документів: договору №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс», прайс-листа АО «Лігал ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №718 від 01.03.2025 на суму 16000,00 грн., витягом з акту № 6 про надання юридичної допомоги від 31.03.2025, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 16000,00 грн.(а.с. 54-56).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» (5412,00 грн, що становить 11,57% від ціни позову 46771,57 грн), тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 280,27 грн (11,57% ).

Також пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню 1851,20 грн (16000 грн. х 11,57% ) витрат на правову допомогу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором №801 від 03.03.2021 у розмірі 5412 (п`ять тисяч чотириста дванадцять) гривень 00 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 4100,00 грн.; заборгованість за процентами 1312,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір у розмірі 280,27 грн. та 1851,20 грн.витрат на правову допомогу.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» місцезнаходження вул. Мечнікова, 3, офіс 306, м. Київ, 01133, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення ухвалене 23.06.2025.

Суддя Тетяна БАРСЬКА