Провадження №2-с/712/20/25
УХВАЛА

23 червня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 15.01.2024 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з заявою про скасування судового наказу, у якій просить поновити пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу, задовольнити заяву та скасувати судовий наказ від 15.01.2024 №712/13528/23.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У заяві ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на звернення із заявою про скасування судового наказу.

У обґрунтування поновлення строку зазначає, що про існування судового наказу їй стало відомо на початку червня 2025 року після накладення державним виконавцем арешту на її банківський рахунок, однак указане не відповідає дійсності з огляду на наступне.

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення (поштове відправлення №224), з якого вбачається, що копія судового наказу з додатками, яка була направлена судом на адресу зареєстрованого місця проживання боржника, отримана ОСОБА_1 01.02.2024.

Отже, із заявою про скасування судового наказу заявниця мала звернутися до 16.02.2024 включно.

Натомість із заявою про скасування судового наказу заявниця звернулася лише 16.06.2025, тобто з пропуском строку.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22 жовтня 1996 року, «Девеер проти Бельгії» рішення від 27 лютого 1980 року).

У пунктах 93-96 ВП ВС у постанові від 19.01.2023 у справі № 140/1770/19 зазначила, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників … судочинства та своєчасного виконання ними передбачених … певних процесуальних дій. Інститут строків … сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників … процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.

Суд вважає, що ОСОБА_1 не надала жодного належного та допустимого доказу про поважність причини пропуску строку на звернення із заявою про скасування судового наказу.

За таких обставин, підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу не вбачається.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_1 про скасування судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг подана з порушенням строку, а тому підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 14, 126, 127, 170, 171, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на звернення із заявою про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 15.01.2024 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Суддя О.С. Стеценко