УХВАЛА

з питань відводу судді

Суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси Роїк Д.Я. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Михайлюка О.А.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Михайлюка О.А. перебуває справа №521/1896/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Південна виправна колонія №51», Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання висновків незаконними, їх скасування та призначення нового розслідування.

18.06.2025 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Михайлюка О.А. від розгляду справи №521/1896/24.

Ухвалою від 19.06.2025 відвід визнано необґрунтованим та передано заяву для вирішення іншому судді в порядку визначеному ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Заява про відвід мотивована тим, що позовна заява Велкова А.Г. ухвалою судді від 15.02.2024 року залишена без руху, при уточнення позивачем позовної заяви , яке відбулось в судовому засіданні 28.05.2024 останній запропонував позивачу скористатись послугами перекладача, клопотання про витребування та надання доказів, долучення до матеріалів справи доказів наданих позивачем суддею Михайлюком О.І. не були задоволені, що означає що суддя Михайлюк О.І. разом з відповідачами прямо заінтересовані у результаті розгляду справи. Вважає, що дані обставини свідчать про упередженість та необ`єктивність судді, яка відмовляє в клопотаннях, і ці обставини ущемлюють загальну засаду рівності сторін та впливають на здатність судді прийняти незалежне, об`єктивне та справедливе рішення у цій справі.

Після проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2025 року заява позивача Велкова А.Г. про відвід судді Хаджибейського районного суду м. Одеси була передана на розгляд судді Хаджибейського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я.

В судове засідання сторони не викликалися, відповідно до п. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід судді, дійшов до наступного.

Згідно з ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Згідно з ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

В своїй заяві про відвід судді позивач, зазначає, що суддя Михайлюк О.А. ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2024 року йому відмовлено у задоволені заяви про забезпечення доказів, відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ Південна виправна колонія № 51, Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання висновків незаконними, їх скасування та призначення нового розслідування. Всупереч процесуальними нормами позбавляє його довести обґрунтованість позову, тому всі дії судді Михайлюк О.А. спрямовані на позбавлення його права на подання доказів, на підставі чого вважає, що ці обставини ущемляють загальну засаду рівності сторін та впливають на здатність судді прийняти незалежне, об`єктивне та справедливе рішення у цій справі.

Однак, суд не погоджується з даним твердженням позивача ОСОБА_1 та зазначає наступне.

В силу вимог ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

В рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року, ЄСПЛ зазначив, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Згідно практики ЄСПЛ, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; неприпустимими є гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

Із заяви про відвід вбачається, що фактично заявник не згоден з процесуальними рішеннями судді, висловлює припущення щодо незадоволення його клопотань у майбутньому, при цьому, заява позивача ОСОБА_1 не містить будь-яких об`єктивних доказів наявності фактичної упередженості судді при розгляді цивільної справи № 521/1896/24, а посилання на необ`єктивність судді є лише припущеннями заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді, щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог ст.ст.36-40 ЦПК України, суд вважає, що відвід є необґрунтованим та безпідставним, заявником позивачем ОСОБА_1 ,. не доведені обставини, що викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді, доводи, на які він посилається не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді, а є лише фактичною незгодою з процесуальними рішеннями судді, тому приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді Хаджибейського районного суд м. Одеси Михайлюка О.А.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Михайлюка Олега Анатолійовича - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Д.Я. Роїк