Справа № 932/4761/25
Провадження № 2-н/932/484/25
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2024 до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла заява про видачу судового наказу в порядку ст. 160-164 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 справа була розподілена на суддю Юдіну Н.М.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У заяві про видачу судового наказу відсутні дані щодо РНОКПП боржника ОСОБА_2 .

Перевіривши матеріали заяви, додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію.

У своїй заяві стягувач просить стягнути борг з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за теплову енергію за період від 01.01.2022 р. до 01.11.2024 р.

У прохальній частині своєї заяви про видачу судового наказу стягувач зазначає, що йому не відомий РНОКПП боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд дійшов висновку, що у випадку наявності хоча б одного боржника щодо якого стягувачем у заяві про видачу судового наказу не дотримано вимог статті 163 ЦПК України, має місце необхідність відмови у задоволенні стягнення такої вимоги щодо інших, зазначених стягувачем боржників, оскільки таким шляхом суд не змінить порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є необхідним у наказному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявлені вимоги про солідарне стягнення заборгованості взаємопов`язані між собою та їх окремий розгляд неможливий, за таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зважаючи на вищевказане, наявна підстава для відмови у видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку із імперативністю норми п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. 167-168 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «ДОНЕЦЬКТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з 01.01.2022 р. до 01.11.2024 р. та заборгованості за абонентське обслуговування, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачу судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М. Юдіна