Єдиний унікальний номер 448/1033/25
Провадження № 2-з/448/5/25
У Х В А Л А

про забезпечення позову

16.06.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в особі судді Кічака Ю.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Мостиської міської ради Львівської області та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про скасування рішень Мостиської міської ради Львівської області, скасування права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування кадастрового номеру на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Мостиської міської ради Львівської області та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування рішень Мостиської міської ради Львівської області №94 від 11.07.2018 року «Про затвердження детального плану території щодо розміщення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Нагірне гр. ОСОБА_2 » та №103 від 07.03.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с.Нагірне гр. ОСОБА_2 »; скасування права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2356 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016; скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2356 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016; скасування запису в Державному земельному кадастрі та поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2356 га. з кадастровим номером :12:003:0016, що розташована в с.Нагірне.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення вказаного цивільного позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,2356 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016.

Заяву обґрунтував тими обставинами, що всупереч вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону земель», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про землеустрій» Мостиська міська рада Львівської області з порушенням ведення містобудівної документації, у відсутності генерального плану с. Нагірне, а також з перевищенням повноважень, передала ОСОБА_2 землю комунальної власності, яка не може передаватись у приватну власність, а саме: землю загального користування с. Нагірне - проїзд. Покликається на те, що належна йому (позивачу) ОСОБА_1 земельна ділянка стала суміжною з земельною ділянкою, незаконно наданою відповідачу ОСОБА_2 . Зазначає, що своїми діями відповідач перегородив (унеможливив) заїзд на подаровану йому (позивачу ОСОБА_1 ) земельну ділянку, а іншої можливості заїхати на належну йому земельну ділянку немає. Стверджує, що відсутність забезпечення позову дозволить ОСОБА_2 розпорядитися, зокрема, відчужити на користь інших осіб фактично незаконно приватизовану земельну ділянку площею 0,2356 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016, тобто вчиняти дії, які можуть створити перешкоди для виконання рішення суду, якщо воно буде прийняте на його (позивача) користь. У зв`язку з вищенаведеним, вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: накладення заборони на вчинення дій щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,2356 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016.

Дана заява про забезпечення позову розглядається у відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Проаналізувавши доводи заявленої заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Тобто, виходячи з норм, передбачених ч.1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: заборони відповідачу вчиняти певні дії; заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 вказано, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 09.06.2023 у справі №37з-23, можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Згідно з п.6, 7, 8 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково; про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктом 2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується судом під час розгляду заяви про забезпечення позову, що узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладено у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п.35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Виходячи зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 оскаржує рішення Мостиської міської ради Львівської області щодо затвердження детального плану території та затвердження проекту землеустрою, на підставі яких відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку площею 0,2356 га в с.Нагірне, а також оспорює право власності відповідача на вказану земельну ділянку позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що дана земельна ділянка не могла передаватись відповідачу у приватну власність, бо належала до земель загального користування с.Нагірне - проїзду, відтак її передача відповідачу і подальша реєстрація права власності є порушенням вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону земель», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про землеустрій».

Позивач також зазначає, що внаслідок неправомірної передачі спірної ділянки відповідачу йому фактично було обмежено доступ до власної земельної ділянки, що унеможливлює належне використання ним права власності.

При цьому, суд враховує, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним заявленим ним позовним вимогам про скасування рішень Мостиської міської ради Львівської області, скасування права власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування кадастрового номеру на земельну ділянку.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника (позивача ОСОБА_1 ) щодо необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд вважає за необхідне застосувати вид забезпечення позову заборону на вчинення дій щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,2356 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016. Такий захід забезпечення позову, на переконання суду, може гарантувати виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вказаний вид забезпечення позову суд вважає ефективним заходом захисту прав позивача, оскільки він пов`язаний з предметом позову, співмірний із позовною вимогою.

Враховуючи викладене, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, наведений захід забезпечення позову відповідає вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення і виникнення між сторонами у справі конфліктних ситуацій. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками судового процесу, не порушуються у зв`язку із вжиттям такого заходу.

Також слід відмітити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті спору, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Слід відмітити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Окрім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Також суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони на вчинення дій щодо розпорядження спірною земельною ділянкою захистить права позивача у випадку задоволення його позовних вимог. Інтереси та права відповідача таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають виключно тимчасовий характер і після вирішення спору по суті, вони будуть скасовані і у випадку ухвалення рішення не на користь позивача, відповідач і надалі зможе безперешкодно реалізувати своє право щодо розпорядження земельною ділянкою.

Крім того, у разі, якщо потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпаде або зміняться обставини, що зумовили його застосування, сторони у справі не позбавлені права звернутись до суду з питанням скасування заходів забезпечення позову.

Отже, у даному випадку позивачем доведено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу на вчинення дій щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, кадастровий номер :12:003:0016, може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання майбутнього судового рішення, у випадку ухвалення на його користь.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити та накласти заборону на вчинення відповідачу дій щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,2356 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне, кадастровий номер :12:003:0016, до набрання рішенням у даній справі законної сили.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом. Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ). Боржником є ОСОБА_2 , місце проживання: с.Пнікут Яворівського району Львівської області.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,2356 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Нагірне Яворівського району Львівської області, кадастровий номер :12:003:0016.

Копію ухвали для негайного виконання направити у Мостиський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 для відома.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Для забезпечення відповідності виконавчого документа надати наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: с.Пнікут Яворівського району Львівської області.

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Яворівського району Львівської області, .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, місцезнаходження: 79019, м.Львів, пр.Чорновола, 4, .

Суддя Ю.В. Кічак