Справа № 496/3345/25
Провадження № 2-н/496/262/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , реєстрація місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2025 року, цивільну справу № 496/3345/25 було передано до провадження головуючій судді Портній О.П.

Дослідивши подану заяву та долучені до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення витрат на правничу допомогу з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявником заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн, які, згідно договору про надання правової допомоги від 20.05.2025 року, пов`язані зі складанням та поданням заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зі змісту ч.5,6 ст.137 ЦПК України вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.167 ЦПК України розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Стаття 161 ЦПК України містить перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу не входить до вказаного переліку вимог, за якими видається судовий наказ. Крім того, вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а отже боржник по справі позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Представником заявника не додано до заяви про видачу судового наказу доказів (квитанції, платіжні доручення) понесених витрат

Таким чином, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 162-165, 258-260, 354 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , в частині стягнення витрати на правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстави, передбачених пунктом 3 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя О.П. Портна