Дата документу 18.06.2025
Справа № 334/3539/25
Провадження № 2/334/2305/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Прийменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2025 до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Шоніна Олена Валеріївна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з липня 2006 року по вересень 2012 року, від яких сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не надає в добровільному порядку коштів на утримання дитини. Домовленості про участь відповідача в утриманні сина сторони не досягли, оскільки відповідач уникає будь-якого спілкування з цього приводу.

Відповідно до довідки №137 від 22.04.2025 ОСОБА_3 є студентом третього курсу денної форми навчання Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький технологічний професійний коледж «Моторобудівник», термін навчання з 01.09.2022 до 31.05.2026.

Відповідно, ОСОБА_3 потребує матеріальних витрат на його утримання, з урахуванням того, що він не працює, вартості підручників, канцелярських приладь, на оплату проїзду до навчального закладу й назад, у разі необхідності, сплату послуг Інтернету, та інше.

Вказані витрати є тягарем позивачки, а тому вона вимушена звернутися із позовом про стягнення аліментів у судовому порядку.

Відповідач має достатній стабільний дохід, і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, але ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку.

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.05.2025 до закінчення ним навчання, а саме 31.05.2026, але не довше ніж до досягнення 23 років. Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя №334/3539/25 від 07.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.05.2025 від відповідача, ОСОБА_2 , надійшла заява, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, син сторін матеріальної допомоги не потребує, відповідач надавав йому допомогу шляхом придбання комп`ютера, подушки, постільної білизни та дивану, грошових коштів у розмірі 400 доларів США.

12.06.2025 від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він позовні вимоги своєї матері ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Зазначив, що постійно проживав з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Оскільки на теперішній час він є студентом денної форми навчання та на разі не працює, вважає за доцільним стягнення аліментів з батька на користь матері на період його навчання, оскільки усі витрати несе самостійно позивач. Розгляд справи провести без його участі.

В судове засідання позивач та її представник - адвокат Шоніна О.В. не з`явилися, від представника надійшла заява, яка містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник за довіреністю - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подала заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Главою 16 Сімейного кодексу України внормовано обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина та його виконання.

Зокрема, обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина, що продовжують навчання, встановлено статтею 198 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах у період з липня 2006 по вересень 2012 року.

Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №398, відповідно до якого у графі батьки вказано: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

На підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2024 з відповідача стягувались аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму і не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 18.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досяг повноліття.

Відповідно до довідки №137 від 22.04.2025 директора ЗП (ПТ) О «Запорізький ТПК «Моторобудівник» Базь О. ОСОБА_3 є студентом 3 курсу та навчається на денній формі навчання Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький технологічний професійний коледж «Моторобудівник». Термін закінчення навчального закладу - 31.05.2026.

Відповідач фінансову допомогу на утримання сина не надає.

ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою.

Доказів того, що син сторін проживає разом з бабусею у Норвегії суду не надано.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять років, але є меншим двадцяти трьох років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та повнолітніх доньку, сина).

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно починаючи з 01.05.2025 і до закінчення ним навчання, а саме до 31.05.2026, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим.

Згідно статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Рішення суду має відповідати принципу рівності обов`язків батьків по утриманню дитини.

Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, приймаючи до уваги те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Керуючись статтями: 12, 13, 89, 133, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, статтями: 181, 182, 199, 200 СК України, -

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.05.2025 року і до закінчення ним навчання, а саме до 31.05.2026 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку за умови продовження навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ісаков Д.О.