Справа № 930/982/24
Провадження № 22-ц/801/1326/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокуСправа № 930/982/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Сала Т.Б., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Пантелеймонової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №930/982/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення богу за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року про залишення позову без розгляду, яку постановив суддя Науменко С.М. в Немирівському районномусуді Вінницької області, повний текст складено 11 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення богу за договором позики.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачка, явка якої визнана судом обов`язковою та її представник, повторно, не з`явилась в судове засідання, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому суд прийшов до висновку, що вказану позовну заяву слід залишити без розгляду, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановлену з порушенням норм процесуального права. Просила скасувати ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач просила справу розглядати у її відсутність. Крім того, суд не навів, яка є перешкода для розгляду справи у відсутність позивача та її представника.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

У статті 129 Конституції України закріплено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

Позивач має бути належно і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого (відразу після першого) судових засідань, в які він не з`явився.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що в обґрунтування підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції посилався про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку.

Статтями 128, 130 ЦПК України регламентований порядок направлення та вручення судових повісток.

Так, частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси - частина 8 статті 128, частина 1 статті 130 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 травня 2024 року на 10:30 год.

16 травня 2025 року на адресу місцевого суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , в якому вона просила суд судове засідання у справі провести без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Крім того, згідно з клопотання від 03 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 просила суд судове засідання у справі провести без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті та частково задоволено клопотання відповідача, та зобов`язано позивача надати суду для огляду оригінал боргової розписки від 16 серпня 2023 року.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 січня 2025 року явку позивачки було визнано обов`язковою та розгляд справи відкладено на 14 лютого 2025 року на 11:00 год.

Надісланий судом на адресу позивача рекомендований лист про явку в судове засідання на 14 лютого 2025 року повернувся до суду без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, надіслана судом на адресу позивача рекомендованим листом ухвала суду від 08 січня 2025 року про обов`язкову явку позивача, повернувся до суду без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до довідки №930/982/24 складної секретарем судового засідання Андрущак Л.П., сторони по справі в судове засідання 14 лютого 2025 року не з`явились, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснювалось.

Надісланий судом на адресу позивача рекомендований лист про явку в судове засідання на 18 березня 2025 року повернувся до суду без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Зокрема, призначене судом судове засідання на 18 березня 2025 року на 10:30 год, було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, що не пов`язано з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Також надісланий судом на адресу позивача рекомендований лист про явку в судове засідання на 11 квітня 2025 року повернувся до суду без вручення, з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 756/6049/19 (провадження № 61-4177св21) вказано, що «залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. При цьому позивач має бути належним чином і в установленому порядку повідомлений про дату, час і місце як першого, так і другого судового засідання, в яке він не з`явився. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що заява про розгляд справи за відсутності позивача ані позивачем, ані його представником подана не була. Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача».

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача. При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (див., зокрема, постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 20 травня 2021 року у справі № 522/13928/15 (провадження № 61-2134св21), від 18 серпня 2021 року у справі № 495/9414/15-ц (провадження № 61-5230св21), від 10 лютого 2022 року у справі № 756/16448/18 (провадження № 61-16720св20), від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Аналіз змісту положень ЦПК України, що регламентують порядок направлення та вручення судових повісток, свідчить про те, що повернення відділенням зв`язку судової повістки з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не можна вважати належним повідомленням особи, яка бере участь у справі, оскільки це не відповідає вимогам статті 130 ЦПК України.

За змістом вимог пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (другої поспіль) позивача, повідомленого належним чином, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Встановлені колегією суддів апеляційного суду обставини у справі свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, а тому відсутня визначальна умова для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того, за наявних в матеріалах справи заяв ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутність, суд першої інстанції не навів, яким чином нез`явлення її в судове засідання перешкоджає розгляду справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 11 квітня 2025 року про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 червня 2025 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Сало Т.Б.

Шемета Т.М.