РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.05.2021 між ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №024, згідно з якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 гривень.

01.12.2021 між ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, згідно якого ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» передає (відступає) ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №024 від 11.05.2021 року.

10.01.2023 між ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу, згідно якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №024 від 11.05.2021 року.

Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором №024 11.05.2021 року.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №024 від 11.05.2021 станом на день звернення до суду становить 77234,80 гривень, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, 73234,80 грн заборгованість за процентами за користування кредитом.

Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №024 від 11.05.2021 в розмірі 46861,60 гривень та судові витрати.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

30.01.2025 ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено повністю.

03.03.2025 відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення.

14.04.2025 ухвалою суду постановлено скасувати заочне рішення від 30.01.2025 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить проводити розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 26.02.2025 подав заяву в якій зазначив, що позов не визнає, просить розгляд справи проводити у його відсутності. У заяві про перегляд заочного рішенння відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав доказів укладення договору та узгодження його істотних умов. Також договором про надання грошових коштів у позику від 11.05.2021 визначений строк його дії і саме протягом цього строку позивач вправі нараховувати відсотки за користування кредитом. Однак позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитом поза визначеним договором строку, що суперечить вимогам ЦК України та висновкам Великої Палати Верховного Суду. Зазначає, що він є військовослужбовцем під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував або перебуває безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а тому відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед банками, проценти за користування кредитом йому не нараховуються. Також вважає, що витрати на професійну правову допомогу в розмірі 13000 грн є неспівмірними із складністю справи, виконаною адвокатом роботою та витраченим на це часом. Спірмірними вважає витрати на професійну правову допомогу в розмірі 1000 гривень.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 11.05.2021 між ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №024», який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 4000 гривень.

Із дослідженого судом вищевказаного кредитного договору, додатку №1 до договору (Заяви-Анкети для отримання кредиту) встановлено, що ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» зобов`язується надати ОСОБА_1 кредит в сумі 4000 грн на умовах строковості, зворотності, оплатності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до умов договору, його додтаків та правил (п. 1.1.)

Відповідно до п. 1.2. договору, кредит надається на строк, зазначений у анкеті-заяві та графіку погашення платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.

У п. 1.3. сторони визначили, що орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.

Згідно з п. 1.4., 1.4.1, 1.4.2. проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі:

а) 2% за кожень день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту;

б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. а);

в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б);

г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначено у п. 1.4 в);

д) тип процентної ставки фіксована.

Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що наразована за фактичних строк користування кредитом на дату сплати.

В разі, якщо сума кредиту залишається неповернутою після орієнтованого строку повернення кредиту, проценти підлягають обовязковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.

Згідно з п. 1.5 договору у разі підписання електронного договору, договір вважається укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства.

Датою прийняття (акцепту) та підписання договору вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети, яка підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис.

Відповідно до п. 1.9. граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.

У п. 4.15. договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в пасьмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ОСОБА_1 ознайомлений з договором, анкетою-заявою, паспортом споживчого кредиту та згідний з їхніми умовами, що підтверджується його підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

01.12.2021 між ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу, згідно якого ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» передає (відступає) ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №024 від 11.05.2021 року.

10.01.2023 між ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу, згідно якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №024 від 11.05.2021 року.

Таким чином, ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за кредитним договором №024 від 11.05.2021 року.

На підтвердження заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №024 від 11.05.2021 станом на день подання позовної заяви позивач надав суду розрахунок заборгованості відповідно до якої існує заборгованість за даним договором в сумі 77234,80 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, 73234,80 грн заборгованість по відсотках.

Однак враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №024 11.05.2021 в розмірі 46861,60 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за кредитом, 42861,60 грн заборгованість по процентах за користування кредитом на дату відступлення права вимоги.

Застосовані норми права та мотиви суду.

Згідно з статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно із статтею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

У п. 4.15 договору визначено, що цей договір укладається в пасьмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

ОСОБА_1 ознайомлений з договором, анкетою-заявою, паспортом споживчого кредиту та згідний з їхніми умовами, що підтверджується його підписом (електронним підписом одноразовим ідентифікатором).

У кредитному договорі, заяві-анкеті, паспорті споживчого кредиту зазначено реквізити клієнта ОСОБА_1 , у тому числі зазначено картковий рахунок позичальника НОМЕР_1 .

Довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 13.08.2024 підтверджується, що на підставі укладеного між даним товаристивом та ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» договору про оранізацію переказів грошових коштів ТзОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» 11.05.2021 здійснила переказ грошових коштів в сумі 4000 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 .

Тобто, кошти в сумі 4000 грн були перераховані на картковий рахунок, який зазначений у договорі, заяві-анкеті, паспорті споживчого кредиту.

Даний документ підтверджує, що ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало зобов`язання за кредитним договором від 11.05.2021, оскільки повністю перерахувало кошти за цим договором, на рахунок, який вказав у договорі відповідач.

Згідно з інформації щодо порядку, хронології дій шодо укладання даного електронного договору направлення оферти, ознайомлення позичальника та погодження з правилами та умовами позики, підтвердження його згоди на обробку персональних даних здійснено шляхом проставлення галочки в пункті «З Правилами й умовами надання позики ознайомлений і підтверджую направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі передачі даних в бюро кредитних історій. Прийняття оферти здійснено шляхом відправки СМС з кодом; підтвердження заявки шляхом введення на сайті отриманого коду. Кредитний договір підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, котрий був направлений відповідачу.

Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та ОСОБА_1 підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим на адресу електронної пошти, тому без отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу на сайт товариства, договір між ОСОБА_2 та товариством не був би укладений.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20.

Таким чином, кредитний договір укладений та підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на електронну пошту відповідача.

Доказів того, що банківський картковий рахунок з відповідним номером, що вказаний у повідомленні ТзОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» 11.05.2021 про переказ грошових коштів на карту НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не належить, та на неї 11.05.2021 не перераховано кошти в сумі 4000 грн, матеріали справи не містять та відповідачем на спростування цього таких доказів не надано.

Таким чином, безпідставними є доводи відповідача про те, що даний договір не був укладений та він не отримував від ТзОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» 4000 гривень за кредитним договором від 11.05.2021.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Із досліджених судом розрахунків заборгованості по кредитому договору встановлено, що ОСОБА_1 не повернув наданий кредит у встановлений договорам строк, таким чином порушив зобов`язання за цим договором.

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б підтвердили повернення позивачу грошових коштів за даним кредитним договором.

Оскільки ОСОБА_1 не повернув позичені грошові кошти за кредитним договором від 11.05.2021 в сумі 4000 грн (тіло кредиту), у встановлений договором строк, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню в користь позивача заборгованість за цим договором в сумі 4000 гривень.

Щодо вимог позивача про стягнення із відповідача процентів за користування кредитом, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області, має статус учасника бойових дій, на даний час продовжує військову службу та виконує завдання в зоні ведення активних бойових дій та примає безпосередню участь у заходах відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Дані обставини підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_2 від 26.02.2025, копією посвідчення офіцера серії НОМЕР_3 , копією посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 .

Оскільки в період нарахування процентів за користування коштами по кредитному договору від 11.05.2021, який не є кредитним договором щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, ОСОБА_1 був військовослужбовцем, який брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, має статус учасника бойових дій і на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України та виконує завдання в зоні ведення активних бойових дій, примає безпосередню участь у заходах відсічі збройної агресії російської федерації проти України, а тому на нього поширюються пільги, передбачені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», зокрема ненарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом.

З огляду на наведені обставини, вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за користування коштами по кредитному договору від 11.05.2021 не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення із відповідача основної суми боргу (тіло кредиту) в розмірі 4000 гривень.

Відповідно до ч. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Оскільки справа не пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , так як позов заявлений до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, а тому відповідач не звільнений від сплати (стягення) судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 3028 грн судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме 8,53% (з заявлених 46861,60 грн задоволено 4000 грн) та з урахуванням норм ст. 141 ЦПК України, у відповідному відсотковому співвідношенні підлягає і стягненню з відповідача на користь позивача, судовий збір в сумі 258,28 гривень.

Оскільки судом частково задоволено позовні вимоги (8,53%), а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог (8,53%), що становить 1109 грн (13000х8,53%:100).

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, ст.610, ст. 611, 1049, 1054 ЦК України,суд,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 024 від 11.05.2021 в сумі 4000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 258,28 гривень судового збору та 1109 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», 6, м. Київ, вул. Мечнікова,3 офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук