Справа № 545/551/24
Провадження № 2/545/408/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2025 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Стрюк Л.І.,

з участю секретаря: Гаврися В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтавіцивільну справу за позовом Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 року АТ «Полтавагаз» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ. В обґрунтування позову зазначали, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, якому в установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача ЕІС-код 56ХМ26І01028235К, особовий рахунок НОМЕР_1 .

Споживачу ОСОБА_1 02.03.2007 був встановлений новий газовий лічильник Октава G4/6 заводський номер 635103. За ініціативою оператора ГРМ, у зв`язку з підозрою на позаштатний режим роботи лічильника газу, Октава G4/6 заводський номер 635103 був направлений на експертизу в лабораторію Оператора ГРМ, що підтверджується протоколом про направлення лічильника газу № 19116 від 07.07.2023.

За результатами проведення експертизи лічильника газу Октава G4/6 та відповідно до висновків членів комісії встановлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) шляхом пошкодження пломб заводу-виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020. Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.Пи цьому експертизою встановлено, що пломби заводу-виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника пошкоджені, на їх місце встановлені предмети невідомого походження схожі на пломбу.

Посилаючись на те, що лічильник газу, який був демонтований у відповідача, за результатами проведеної експертизи визнаний таким, що зазнав несанкціонованого втручання в його роботу та є непридатним до експлуатації, вважають що є всі підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язані з експертизою ЗВТ у розмірі 1106,17 грн.

У відзиві ОСОБА_1 проти заявлених вимог заперечує з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

13.03.2025 ОСОБА_1 звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на сввою користь безпідставно набуті кошти в розмірі 1106,117 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн, всього 4 134,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, на виконання заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2024 було стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Полтавагаз» витрати, пов`язані з проведенням експертизи ЗВТ в розмірі 1106,17 грн та 3028 грн, а всього 4134,17 грн. Однак вказане заочне рішення на тепер скасоване ухвалою цього ж суду від 06.12.2024, а відтак вважає, що позивачем безпідставно набуті кошти, так як відсутні правові підстави для їх стягнення.

У задоволенні первісного позову просить відмовити, посилаючись на те, що невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 9035:2020, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача, сама по собі не свідчить про

порушення відповідачем порядку експлуатації вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача, оскільки останній не може нести відповідальність за ті чи інші невідповідності метрологічних характеристик газового лічильника державним стандартам, виявити невідповідність метрологічним характеристикам у роботі лічильника при візуальному огляді у зазначеному випадку було неможливо та потребувало спеціальних знань. Також вважає, що разі, коли лічильник газу, що встановлений у споживача та перебуває у власності газорозподільного підприємства, (так як 02.03.2007 ним же, позивачем за первісним позовом він і був встановлений) визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, демонтаж, транспортування та монтаж нового лічильника газу здійснюються за рахунок зазначеного підприємства.

У відзиві на зустрічну позовну заяву представник АТ «ОГС «Полтавагаз», посилаючись на неналежний спосіб захисту, потенційно порушеного права позивача, просив в задоволенні даного позову відмовити.

Представник АТ «ОГС «Полтавагаз» у судове засідання не з`явилися, попередньо надавши суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі, заперечення проти задоволення зустрічного позову та розгляд справи за їхньої відсутності.

Відповідач за первісним позовом та його представник в судове засідання не з`явилися, заздалегідь надіславши заяву про розгляд справи без їхньої участі, при розгляді справи просили в задоволенні первісного позов відмовити та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу, якому в установленому законом порядку присвоєно персональний код ідентифікації споживача ЕІС-код 56ХМ26І01028235К, особовий рахунок НОМЕР_1 .

Споживачу ОСОБА_1 02.03.2007 був встановлений новий газовий лічильник Октава G4/6 заводський номер 635103. За ініціативою оператора ГРМ, у зв`язку з підозрою на позаштатний режим роботи лічильника газу, Октава G4/6 заводський номер 635103 був направлений на експертизу в лабораторію Оператора ГРМ, що підтверджується протоколом про направлення лічильника газу № 19116 від 07.07.2023.

В Акті демонтажу засобу вимірювальної техніки № 1250 від 29.06.2023 вказано «підозра на позаштатний режим роботи» - наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повірочного тавра «в наявності, не пошкоджені».

В Акті експертизи лічильника газу N 19116 від 07.07.2023 комісією зроблено такий висновок: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (лічильник газу), шляхом пошкодження

пломб заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020 Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.

В Акті про порушення № 12801/23 від 16.08.2023 зазначено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильник газу Октава G 4/6, зав. № 635103, шляхом пошкодження

пломб заводу виробника на відліковому механізмі (суматорі) лічильника. Метрологічні характеристики не відповідають вимогам ДСТУ 9035:2020 Лічильник не відповідає вимогам ДСТУ 9035:2020.

Стосовно вищевказаного Акту відбулося 05.09.2023 засідання комісії з розгляду актів про порушення внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу). Відповідно до протоколу засідання, в якому запропоновано акт про порушення задовольнити частково, споживачу виконати вимоги п. 8, глави 9, розділу Х Кодексу ГРМ.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2024 позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» витрати, пов`язані з проведенням експертизи ЗВТ в розмірі 1106,117 грн та судовий збір у розмірі 3 028 грн, всього 4 134,17 грн.

03.07.2024 Полтавським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист. 21.08.2024 приватним виконавцем, ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа. 21.08.2024 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 27.08.2024 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як заборгованість за виконавчим провадженням, основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій стягнута.

Суд вважає, що зазначені кошти були стягнуті неправомірно, так як ОСОБА_1 взагалі не знав про існування рішення суду, дізнався про нього уже після списання коштів із картки (рішення, є на його думку необґрунтованим), та кошти були стягнуті з його пенсійної карти відразу в повному обсязі.

Ухвалою цього ж суду від 06.12.2024 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.07.2024 задоволено.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 03.04.2024 по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ скасовано і призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено,що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту про демонтаж засобу вимірювальної техніки від 29.06.2023, у графі наявність та цілісність пломб, стан різьбових з`єднань, наявність відбитків повір очного тавра зазначено «в наявності, не пошкоджені» (а.с. 36).

Отже, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази, свідчать про відсутність доказів викривлення даних обліку природного газу, яке є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу.

Так, згідно п. 4 глави 1 р. І Кодексу газорозподільних систем для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме:

1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку;

2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації);

3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року по справі №914/2384/17.

Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 24 постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 922/1573/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, для притягнення особи до майнової відповідальності, в тому числі і по оплаті проведення експертизи, мета якої є підтвердження наявності в діях особи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, необхідним є встановлення наявності всіх складових частин складу правопорушення, а саме: наявність неправомірного діяння, наявність шкоди, наявність причинного зв`язку між протиправним діянням та спричиненою шкодою та наявність вини.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Разом з тим, позивач не звертався до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Отже, в задоволенні позовних вимог за первісним позовом слід відмовити за їх недоведеністю.

Щодо зустрічного позову суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до

іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову

підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі № 6- 100цс15.

Із матеріалів справи відомо, що сума 4134,17 грн. була виплачена на підставі заочного судового рішення, яке в подальшому було скасоване ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 06.12.2024 та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не є тотожними та регулюються різними нормами права.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року

Конституції України вказано, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах,

вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (частина перша статті 446 ЦПК України).

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь- якому випадку, незалежно від того, у якому порядку скасовано судове рішення.

У цій справі АТ «Полтавагаз» отримало грошові кошти за заочним рішенням суду в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим

(зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу як поворот виконання рішення, мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14 (провадження № 61-14640сво18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц (провадження № 14-375цс19) та постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2022 року у справі № 405/3788/19 (провадження № 61-826св22).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою

для відмови у позові.

Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).

22 березня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 592/12956/21, провадження № 61- 6221св22 (ЄДРСРУ № 109854959) досліджував питання щодо належного способу захисту при повернення коштів за скасованим судовим рішенням: кондиційний позов (ст. 1212 ЦК України) або поворот виконання судового рішення.

Таким чином, при стягненні грошових коштів, які були набуті на підставі судового рішення, яке надалі було змінене/скасоване належним способом захисту порушених прав є звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення, а не у порядку статті 1212 ЦК України про стягнення коштів як безпідставно набутих.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 206, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з проведенням експертизи ЗВТ залишити без задоволення.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк