ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Харків

справа № 638/6467/24

провадження № 22-ц/818/2849/25

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Тичкової О.Ю., Мальованого Ю.М.

за участю секретаря - Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича,-

за апеляційною скаргою Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 березня 2025 року, постановлене суддею Рибальченка Л.М.,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Близнюкова Ю.В., в якій просила зобов`язати приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича зняти арешт з коштів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в AT КБ Приватбанк на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 березня 2025 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено. Знято арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як пенсія. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. усунути порушення прав боржника шляхом скасування арешту з коштів ОСОБА_1 , що містяться на рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритому у Акціонерному товаристві Комерційний Банк "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 , що надходять на рахунок як пенсія, який накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 11 грудня 2024 року у виконавчому провадженні № 76767074.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні скарги відмовити.

Посилаються на необґрунтованість ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Зазначає, що рішення підлягає виконанню, інститут виконання рішень має працювати. Постанови про звернення стягнення на пенсію Приватним виконавцем на час вирішення скарги матеріали виконавчого провадження ВП № 76767074 не містять. Зазначає, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Відповідно до копії довідки АТ КБ «Приватбанк» від 12.12.2024, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 станом на 12.12.2024 має в АТ КБ «Приватбанк» картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також зазначено, що на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ). Зазначений картковий рахунок, може використовуватися боржником не лише для зарахування пенсійні виплати, а і для зарахування інших платежів. Оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який виконував постанову про арешт коштів боржника, не визначив статус коштів, які надходять на рахунок боржника, як цілком такі, накладення арешту на які заборонено законом, то дії приватного виконавця були вчинені відповідно до закону.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 , звернулась до приватного виконавця з заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунках. Однак приватний виконавець в порушення пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону «Про виконавче провадження» арешту з грошових коштів не зняв. Хоча, отримані від боржника документи підтверджували незаконність накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ «ПриватБанк».

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як убачається з матеріалів справи, 25 квітня 2024 року Дзержинським районним судом м. Харкова винесено судовий наказ, яким наказано стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2021 року по 29.02.2024 року у сумі 16819 грн. 44 коп., судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп. та судові витрати в розмірі 89 грн. 62 коп.

11 грудня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрито виконавче провадження № 76767074 на підставі вказаного судового наказу.

11 грудня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові/електронні гроші, що міститься на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках /електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Згідно довідки заступника директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» Богуславець А.О. від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 станом на 12 грудня 2024 року має в АТ КБ ПриватБанк» картку НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до виписки від 01.01.2025 по надходженням по картці НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за період з 01 липня 2024 року по 31 грудня 2024 року, зараховано на вказаний поточний рахунок пенсію.

Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_1 наголошувала, що виконавець наклав арешт на кошти на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в AT КБ «Приватбанк» на її ім`я. На цей рахунок заявник отримує пенсію, що підтверджується довідкою AT КБ Приватбанк від 12 грудня 2024 року. Отже арешт накладений на картку для пенсійного зарахування, що на її думку є протиправним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частиною 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як встановлено судом, постановою виконавця накладено арешт на картковий рахунок скаржниці, на який вона отримує, в тому чмслі пенсійне утримання.

Проте, зазначений картковий рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом.

Надходження на нього серед іншого коштів від Пенсійного фонду, не є підставою вважати, що такий рахунок має спеціальний режим використання.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпенко В.О., адже відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Доказів, які б свідчили про списання пенсійних коштів, матеріали справи не містять.

У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14/218цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що «арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. Виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором, повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей зазначити про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним. Стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Отже, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї, за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Водночас на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не поширюється. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, які підтверджують статус коштів, та виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок. Отже, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.».

Рахунок із спеціальним режимом використання - це поточний рахунок, який відкривається банком для певних цілей, визначених законодавством, і має обмеження на використання коштів, що на нього надходять.

Доказів, які б свідчили, що на картковий рахунок, крім пенсії, не зараховуються інші кошти матеріали справи не містять. А отже вважати даний картковий рахунок таким, має спеціальний режим використання, підстав не вбачається.

Крім того колегія суддів зауважує, що постановою від 11.12.2024 року накладено арешт на грошові кошти, електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках, електронних гаманцях, крім коштів, електронних грошей, що містяться на рахунках, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту або стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. Тому підстав вважати, неправомірними дії приватного виконавця при накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку боржника не вбачається.

Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість скарги не відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно дост. 376 ЦПК Українипідставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст.367,368,369,376,379,381,382,383,384 ЦПК Українисуд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 10 березня 2025 року - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 18 червня 2025 року.