ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/1587/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Шевченко В.Р.

представника ТОВ «Інвестмент Юніон» адвоката Баценюк Н. М.,

представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М. від 24 грудня 2024 року по справі № 643/18472/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О., правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008 року у розмірі 378 532,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 198 204,62 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 47 440,06 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 90 593,32 грн та штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 42 294,89 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року скасовано заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку.

Повторним заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року позов ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008 року у розмірі 378 532,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 198 204,62 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 47 440,06 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 90 593,32 грн та штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 42 294,89 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 липня 2021 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року.

08 грудня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лисенко А.О. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, мотивовану тим, що відповідачка не була належним чином повідомлена про справу та не змогла надати свої заперечення щодо позовних вимог; позовні вимоги до поручителя не підлягали задоволенню через сплив строків пред`явлення позову до поручителя.

Просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, скасувати вказане заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А.О. про перегляд заочного рішення від 13 квітня 2016 року.

Ухвала мотивована тим, що відсутні підстави для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, оскільки це питання вже вирішено апеляційною та касаційною інстанціями.

На вказане судове рішення 30 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 адвокат Лисенко А.О. до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала винесена судом помилково, всупереч встановленого ЦПК України порядку перегляду заочного рішення. Суд постановив ухвалу, яка не передбачена ЦПК України та унеможливлює подальший розгляд справи. Заява про перегляд заочного рішення містила обґрунтування поважності причин пропуску строку на її подання. Положення частини 3 статті 287 ЦПК України не передбачають такого рішення за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення як відмова у відкритті провадження у справі. Суд помилково ототожнив процесуальні права заявника та співвідповідача, не звернувши уваги на преклюзивну дію строків поруки.

17 червня 2025 року через систему «Електронний суд» ТОВ «Інвестмент Юніон» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Відзив мотивовано тим, що заяву ОСОБА_1 подано з пропуском строку, поважних причин пропуску не вказано. Встановивши відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд не мав повноважень надавати оцінку матеріальним правовідносинам, в тому числі і щодо строків поруки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Лисенка А.О., який підтримав апеляційну скаргу, представника ТОВ «Інвестмент Юніон» адвоката Баценюк Н. М., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2015 року ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року позов ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008 року у розмірі 378 532,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 198 204,62 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 47 440,06 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 90 593,32 грн та штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 42 294,89 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 44-47 том 1).

У грудні 2015 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року (а.с. 50 том 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 березня 2016 року скасовано заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2015 року та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку (а.с. 77-78 том 1).

Повторним заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року позов ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 16 липня 2008 року у розмірі 378 532,89 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 198 204,62 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 47 440,06 грн, пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 90 593,32 грн та штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 42 294,89 грн. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 89-92 том 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2021 року, в якій ухвалою суду від 23 грудня 2021 року виправлено описку, замінено сторону стягувача за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року по справі № 643/18472/15-ц з ПАТ КБ «Надра Банк» на правонаступника ТОВ «Фінанс Проперті Групп» за правом грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 6/5/2008/840-К/186 від 16 липня 2008 року (а.с. 169-170, 215 том 1).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2021 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 липня 2021 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року (а.с. 127-128, 196-201 том 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року замінено стягувача ТОВ «Фінанс Проперті Груп» на ТОВ «Інвестмент Юніон» у виконавчих провадженнях з виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року, ухваленого в справі № 643/18472/15-ц, про солідарне стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 93-96 том 3).

08 грудня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Лисенко А.О. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року (а.с. 1-8 том 4).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для поновлення строку на її подання, оскільки це питання вже вирішено судами апеляційної та касаційної інстанцій за апеляційною скаргою ОСОБА_2 .

Проте з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись у повному обсязі, виходячи з наступного.

Заочним розглядом справи є специфічна процедура розгляду цивільної справи та її вирішення за відсутності відповідача.

ЦПК України встановлює особливий порядок оскарження заочного рішення відповідачем.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 224 ЦПК України (в редакції чинній на час ухвалення заочного рішення) передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (частина 1 статті 228 ЦПК України).

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частини 3,4 статті 231 ЦПК України).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом (частини 2, 3 статті 232 ЦПК України).

Аналогічні норми викладені в частині першій статті 284 ЦПК України в чинній редакції, зокрема заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина 4 статті 287 ЦПК України).

Частинами 2 та 3 статті 288 ЦПК України передбачено, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд тим самим судом, який постановив заочне рішення, за заявою відповідача).

При цьому апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки. Отже, процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що його ухвалив, лише за письмовою заявою відповідача. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку можливе лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року в справі № 369/1534/18 (провадження № 61-47851св18), від 08 квітня 2020 року у справі № 488/3949/16-ц (провадження № 61-3498св20), від 22 липня 2020 року у справі № 760/13894/14-ц (провадження № 61-19413св19), від 25 листопада 2020 року у справі № 345/3838/14-ц (провадження № 61-11936св20)

Повторне заочне рішення може бути оскаржене як позивачем, так і відповідачем лише в загальному порядку, встановленому ЦПК України. На повторне заочне рішення спеціальні правила перегляду за заявою відповідача не поширюються.

У постанові від 25 жовтня 2023 року у справі № 200/26250/15-ц, провадження № 61-7620св23, Верховний Суд наголосив на тому, що судом ухвалено повторне заочне рішення, для оскарження якого передбачено загальний порядок відповідно до частини 3 статті 288 ЦПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що в даній справі 13 квітня 2016 року ухвалено повторне заочне рішення, в резолютивній частині якого вказано про те, що воно може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Тобто учасникам справи було роз`яснено загальний порядок оскарження повторного заочного рішення.

Однак, відповідачкою подано до суду першої інстанції заяву про перегляд повторного заочного рішення, всупереч тому, що механізму перегляду такого судового рішення судом першої інстанції ЦПК України не передбачено.

Нормами ЦПК України не врегульовано питання про те, яка саме ухвала постановляється судом у разі подання заяви про перегляд повторного заочного рішення.

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Оскільки стаття 286 ЦПК України визначає дії суду саме після прийняття заяви про перегляд заочного рішення, апеляційний суд в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява про перегляд повторного заочного рішення не може бути прийнята, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у відкритті провадження.

Проте, підставою для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд повторного заочного рішення суд першої інстанції вважав саме пропуск строку на подання такої заяви, а не ту обставину, що така заява взагалі не підлягає розгляду судом. При цьому, посилався на те, що питання щодо поважності причин пропуску строку вже вирішувалось судами апеляційної та касаційної інстанцій, тоді як судами розглядалось питання щодо поважності причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_2 , а не заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 .

Пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу судді суду першої інстанції в частині мотивів її постановлення та відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 саме з тієї підстави, що ЦПК України не передбачено можливості перегляду судом першої інстанції повторного заочного рішення, а не з підстав пропуску строку на подання такої заяви.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що оскаржувана ухвала судді позбавляє її права на звернення до суду, є неспроможними, так як вона не позбавлена права оскаржити повторне заочне рішення Московського районного суду м. Харкова в установленому процесуальним законом загальному порядку - шляхом подання апеляційної скарги з відповідним клопотанням про поновлення строку.

Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо преклюзивної дії строків поруки стосуються розгляду справи по суті спору, тоді як її заява про перегляд повторного заочного рішення не підлягає прийняттю, тож дослідження цих доводів є передчасним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу судді змінити в частині мотивів відмови у відкритті провадження та викласти мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині підстав для зміни чи скасування судового рішення не вбачається.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ухвала судді підлягає зміні лише в частині мотивів відмови у відкритті провадження, підстав для перерозподілу апеляційним судом судового збору немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2024 року змінити в частині мотивів відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 та викласти її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу судді залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23 червня 2025 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина