ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5208/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2024 року до Печерського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 15 травня 2024 року за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 23/52 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу, та автомобілем "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта". Винним у ДТП було визнано водія автомобіля "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_2 . 21 травня 2024 року водій автомобіля "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до ПАТ НАСК "Оранта" із повідомленням заявою про страхове відшкодування, а також подав заяву про призначення додаткового огляду автомобіля з метою виявлення прихованих пошкоджень. 22 травня 2024 року було проведено додатковий огляд авто, складено акт огляду транспортного засобу. За результатом огляду та оцінки, відшкодуванню підлягло 139 770,00 грн. Згодом відповідач повідомив, що ним було прийнято рішення про виплату 91 031, 28 грн, без надання будь-яких звітів та розрахунків вартості страхової виплати. Позивач звернулася до експертної установи ТОВ "ЕК Фаворит-Ассистанс" для складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 . За результатами звіту вартість матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю, склала 167 256, 42 грн. Позивач звернулася до СТО для проведення ремонту транспортного засобу, яке виставило найменший рахунок за такий ремонт, а саме, у розмірі 116 480,00 грн. Враховуючи, що ПАТ НАСК "Оранта" було здійснено позивачу страхову виплату у розмірі 91 031, 28 грн, при цьому граничний розмір страхової суми, відповідно до постанови, становить 160000 грн, позивач просить суд стягнути із відповідача різницю між сумою матеріального збитку та фактичним відшкодуванням, що становить 25 448,72 грн (116,480,00 грн- 91031, 28 грн). Окрім того, позивач просить суд стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн, та витрати понесені позивачем на складання звіту експертною установою у розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року матеріали позову було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

11 лютого 2025 року справа надійшла до зазначеного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025 року цивільну справу № 757/36757/24 було передано судді Шаповаловій К.В.

Ухвалою суду від 25 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив наступне. Відповідачем 23 липня 2024 року було направлено листа № 09-02-17/8205 до ОСОБА_1 , в якому в останньому абзаці було зазначено, що для остаточного рішення необхідно надати оригінали актів виконаних робіт зі станції технічного обслуговування. 26 липня 2024 року НАСК «Оранта» через електронну пошту було отримано від ОСОБА_1 заяву щодо неузгодження суми страхової виплати, до якої було додано копію акту наданих послуг № 64 від 13 липня 2024 року та копію видаткової накладної № 64 від 03 липня 2024 року. Враховуючи норми абзацу 5 статті 36.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату було збільшено та листом від 26 серпня 2024 року № 09-02-17/9402 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що страховиком було здійснено доплату до страхового відшкодування у розмірі 22 480,73 грн. Відповідач також зазначає, що кошти були повернуті 06 вересня 2024 року, оскільки рахунок зазначений ОСОБА_1 було закритий. 19 вересня 2024 року НАСК «Оранта» від ОСОБА_1 отримало довідку з новими реквізитами, та сума у розмірі 22480,73 грн була перерахована на нові реквізити ОСОБА_1, що підтверджується відповідним платіжним дорученням Відповідач звертає увагу суду, що сума у розмірі 22 480,73 грн не була врахована позивачем при написанні позовної заяви. Оскільки ФОП ОСОБА_3 , яка складала акт наданих послуг № 64 від 13 липня 2024 року та видаткову накладну № 64 від 03 липня 2024 року, не є офіційним дилером по ремонту транспортних засобів «Honda», що ставило під сумнів нормо-години, які були використанні при відновлювальному ремонті то HACK «Оранта», здійснила виплату у розмірі 22 480,73 грн відповідно до ремонтної калькуляції від 13 серпня 2024 року. При складанні даної ремонтної калькуляції HACK «Оранта», було враховано норми пункту 8.5.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до якої, у разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства. Якщо документальне підтвердження відновлення КТЗ на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві відсутнє або на підприємстві не застосовуються норми праці у нормо-годинах ремонтно-відновлювальних робіт, то використовується вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт регіональна за даними довідкової літератури, зокрема довідника "Бюлетень автотоварознавця". Прийнята вартість однієї нормо-години ремонтно-відновлювальних робіт не повинна бути більша, ніж відповідна вартість на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві. Окрім того, відповідач зазначає, що при отриманні позовної заяви, ним було переглянуто рішення щодо доплати страхового відшкодування та здійснено доплату до суми страхового відшкодування у розмірі 2 967,99 грн, про що свідчить відповідне платіжне доручення, яке долучено до відзиву. Таким чином HACK «Оранта» здійснила доплату до суми страхового відшкодування ОСОБА_1 у загальному розмірі 25 448,72 грн зазначеному у позовній заяві, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. З огляду на вище викладене відповідач просить суд закрити справу у частині доплати до суми страхового відшкодування на підставі підпункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, у зв`язку з припиненням існування предмету спору. Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на складення звіту у сумі 4000,00 грн, відповідач зазначає, що відповідно до статті 34.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Статтею 34.3. даного Закону передбачено, що якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). НАСК «Оранта» було виконано свій обов`язок та направлено представника у 10 денний строк - 21 травня 2024 року було отримано повідомлення від позивача (про ДТП, яка мала місце 15 травня 2024 року) та 21 травня 2024 року було складено протокол огляду, тобто правових підстав для відшкодування відповідачем витрат на проведення експертизи позивачем, не має. Щодо заявленого відшкодування моральної шкоди, то відповідач зазначає, що власником джерела підвищеної небезпеки, а саме транспортного засобу «FORD FOCUS» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 і в наслідок його вини було завдано майнову шкоду позивачу, а страховик НАСК «Оранта» у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодовує лише моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Зважаючи, що підтвердження понесених витрат на лікування позивача в результаті ДТП не надано, то заявлені до НАСК «Оранта» вимоги щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними, оскільки не мають відшкодовуватися страховиком. Разом з тим, відповідач наголошує, що позивач має право звернутися із вимогою щодо стягнення моральної шкоди безпосередньо до винуватця ДТП. Зважаючи на викладене, відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

27 березня 2025 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що відповідач дійсно здійснив доплату до суми страхового відшкодування у розмірі 25 448,72 грн, зазначеному у позовній заяві, що підтверджується платіжними дорученнями № 51389 від 19 вересня 2024 року та № 16506 від 18 березня 2025 року. Зазначені доплати були здійснені після того як була подана позовна заява, тобто після 15 серпня 2024 року, та останній платіж вже після відкриття провадження Дарницьким районним судом у місті Києві, тобто після 25 лютого 2025 року. Такими діями відповідач визнав свою вину та фактично виконав частину позовних вимог, а саме у частині стягнення майнової шкоди. У зв`язку з чим у позивача виникла підстава змінити розмір позовних вимог, а саме залишити позовні вимоги у частині стягнення: моральної шкоди у сумі 2 000,00 грн, витрат на складання звіту експертною установою у сумі 4 000,00 грн та судового збору у сумі 1211, 20 грн. Позивач наголошує, що моральна шкода, яка відшкодовується страховиком відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є частиною страхового відшкодування, виплачується без звернення до суду (у разі дотримання вимог), і стосується наслідків фізичних ушкоджень потерпілого. Натомість моральна шкода у зв`язку з порушенням страховиком зобов`язань щодо виплати (наприклад, зволікання, відмова або виплата не в повному обсязі) є наслідком протиправної поведінки страховика, підлягає стягненню в судовому порядку та не охоплюється страховим відшкодуванням. Враховуючи те, що відповідач навмисно зволікав з виплатою страхового відшкодування, що призвело до значного затягування процесу, виникла підстава стягнути моральну шкоду на підставі Цивільного кодексу України, яку треба розмежовувати з моральною шкодою, передбаченою вказаний законом. Окрім того, позивач зазначає, що оскільки відповідач не погодився з сумою витрат на ремонт автомобіля, позивачка була змушена звернутися до спеціалістів для складання експертного звіту. А тому твердження відповідача про відсутність правових підстав відшкодування витрат на проведення експертизи позивачем, є безпідставним. Враховуючи викладене, позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог, у зв`язку із фактичним виконанням частини позовних вимог та стягнути із НАСК «Оранта» моральну шкоди у сумі 2 000,00 грн, витрати на складання звіту експертною установою у сумі 4 000,00 грн та судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

28 березня 2025 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він наголосив, що НАСК «Оранту» отримала позовну заяву 12 березня 2025 року, а доплата до суми страхового відшкодування у розмірі 22 480,73 грн була перерахована 19 вересня 2024 року після отримання страховиком додаткових документів, а саме копії акту наданих послуг № 64 від 13 липня 2024 року та копію видаткової накладної № 64 від 03 липня 2024 року. Тобто позивач з вересня місяця знала що, кошти були перераховані за новими реквізитами наданими 19 вересня 2024 року проте позивачем не було подано заяви про зменшення позовних вимог. Також представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивачем було надано відповідь на відзив, в якій було зазначено, що «у зв`язку з чим виникла підстава змінити розмір позовних вимог, а саме залишити позовні вимоги у частині стягнення…», проте позивачем до відповіді на відзив також не було надано заяви про зменшення позовних вимог. Також представник підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов, щодо розгляду вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на складання звіту експертною установою,у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача та відповідача, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов до наступного висновку.

15 травня 2024 року за адресою: м. Київ, вул. Басейна, 23/52 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить позивачу, та автомобілем "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 853736 відносно ОСОБА_2 щодо порушення пункту 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Печерського районного суду м. Києві № 757/23362/24 від 25 червня 2025 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоду було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

В силу статті 5 зазначеного вище Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ НАСК "Оранта".

ОСОБА_1 , як власником автомобіля "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 , було подано до ПАТ НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП, заяву про страхове відшкодування, а також заяву про призначення додаткового огляду автомобіля для виявлення прихованих пошкоджень

22 травня 2024 року представником ПАТ НАСК «Оранта» було здійснено огляд транспортного засобу та відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_4 від 22 травня 2024 року визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 139 770,00 грн.

ПАТ НАСК «Оранта» було прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування власнику транспортного засобу у розмірі 91 031, 28 грн, та перераховано ОСОБА_1 вказані кошти.

Позивач звернулася до ФОП ОСОБА_3 для проведення ремонту транспортного засобу, яке виставило найменший рахунок за такий ремонт, а саме, у розмірі 116 480,00 грн, про що свідчить відповідний рахунок на оплату.

В подальшому ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_3 відповідні кошти.

Окрім того, ОСОБА_1 звернулася до експертної установи ТОВ "ЕК Фаворит-Ассистанс" для складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 .

За результатами звіту № 39744 від 22 липня 2024 року вартість матеріального збитку, завданого вказаному автомобілю, склала 167 256, 42 грн.

Враховуючи, що ПАТ НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 91 031,28 грн, ОСОБА_1 надіслала до страхової компанії заяву, у якій просила страховка виплати їй залишок фактичного матеріального збитку у розмірі 25 448,72 грн, який був вирахуваний наступним чином: 116480 грн (фактичні витрати на ремонт) - 91031,28 грн (виплачені страховою компанією після звернення).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

В ході розгляду справи стало відомо, що ПАТ НАСК «Оранта» відшкодувало (доплатило) ОСОБА_1 зазначену суму матеріального збитку, а саме: 22 480,73 грн були перераховані ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі у вересні 2024 року, а 2 967,99 грн у березні 2025 року, тобто після отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками, у зв`язку із чим відповідач зазначав, що в частині цих вимог відсутній предмет спору.

Разом із тим позивачем у відповіді на відзив було зазначено, що вона підтримує позовні вимоги лише в частині стягнення на її користь моральної шкоди у сумі 2 000,00 грн, витрат на складання звіту експертною установою у сумі 4 000,00 грн та судового збору у сумі 1211, 20 грн.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини сьомої статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначає, що моральна шкода полягає у тому, що вона зазнала душевних страждань, внаслідок пошкодження її автомобіля, внаслідок чого була змушена витрачати час на консультації з фахівцями в галузі права, відчувала дискомфорт при користуванні автомобілем, через непрацюючи датчики паркування. Вказала, що її ритм життя змінився у зв`язку із чим вона відчувала страждання, стала дратівливою, пригніченою, а відтак вона просила суд стягнути із відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2019 року № 761/14285/16 «участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань».

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Поряд з цим, у відповіді на відзив позивачкою були змінені підстави для стягнення моральної шкоди, а саме зазначено, що моральна шкода полягає у тому, що страховиком порушено зобов`язання щодо строку виплати страхового відшкодування.

Суд зазначає, що позивачем не подавалась у порядку та строки, визначені нормами ЦПК України заява про зміну підстав позову в частині стягнення моральної шкоди з відповідача.

З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, враховуючи обгрунтування завданої моральної шкоди (підстави), викладені у позовній заяві, враховуючи не подання позивачем заяви про зміну підстав позову в частині відшкодуваня моральної шкоди, поданого саме до страхової компанії, а не винуватця ДТП, підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди відсутні.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на складання звіту експертною установою у сумі 4 000,00 грн.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач зазначила, що їй після ДТП довелося звертатися до експертної установи ТОВ "ЕК Фаворит-Ассистанс" для складання звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю "Honda M-NV" д.н.з. НОМЕР_1 , та за отримані послуги нею було сплачено експертній установі кошти у розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до статті 34.2. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 34.3. даного Закону передбачено, що якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

З матеріалів справи вбачається, що НАСК «Оранта» було виконано свій обов`язок та направлено представника у 10 денний строк з моменту отримання заяви про настання страхового випадку, а саме - 21 травня 2024 року відповідачем було отримано повідомлення від позивача про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 15 травня 2024 року та 22 травня 2024 року було складено протокол огляду. Крім того, фактично автомобіль позивача було відремонтовано за 116480 грн, пред`являючи вимогу до відповідача позивачем сума заборгованості вираховувалась виходячи саме із суми фактичного ремонту, тобто з 116480 грн, що підтверджується розрахунком позивача у позовній заяві, а отже підстави для врахування судом звіту про визначення вартості матеріального збитку, при вирішення позову по суті, відсутні, що є наслідком відмови у задоволенні вимоги про стягнення коштів за отримання такого звіту у розмірі 4000 грн.

Зважаючи на зазначене, підстав для задоволення позовних вимог - відсутні.

З огляду на результат розгляду справи суд на підставі положень статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог.

Вбачається, що позивачем було заявлено ціну позову у розмірі 27 448,72 грн, з яких: 25 448,72 грн - розмір майнової шкоди, 2000,00 грн - сума матеріальної шкоди. У задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди позивачу було відмовлено. Частину коштів у розмірі 22 480, 73 грн відповідачем було сплачено позивачу до відкриття провадження у справі, тобто на моменту відкриття провадження у справі предмет позову щодо вказаної суми був відсутній. Разом із тим, решту коштів - 2967, 99 грн відповідач відшкодував після відкриття провадження у справі. Таким чином, суд вираховує суму сплаченого судового збору, який має бути стягнутий із відповідача, пропорційно до вказаного розміру позовних вимог, які були фактично сплачені відповідачем після відкриття провадження у справі. Тож за підрахунком суду, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 130,96 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 130,96 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", , місце знаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д.

Суддя К.В. Шаповалова