Провадження №2/523/1246/25
У Х В А Л А

"19" червня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

секретаря судового засідання - Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на приміщення, подану в рамках цивільної справи № 523/15222/24 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №523/15222/24 за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1 про усунення перешкод шляхом виселення з нежитлового приміщення.

Ухвалою судді Далеко К.О. від 17.09.2024 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

19 червня 2025 року відповідачем ОСОБА_1 була подана до суду зустрічна позовна заява до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Матеріалами справи, а саме Розпискою від 25.03.2025 року, підтверджується що ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду про відкриття провадження від 17.09.2024 року, разом із матеріалами позовної заяви 25.03.2025 року

05.05.2025 року із матеріалами справи № 523/15222/24 був ознайомлений представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вацков М.Г., що підтверджується його розпискою на заяві про ознайомлення із матеріалами справи.

Ухвалою суду від 17.09.2024 року про відкриття провадження у справі судом було встановлено строк для подачі відповідачем відзиву на позов не пізніше 15 днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. Також роз`яснено, що у строк встановлений для подання відзиву, відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Таким чином, ОСОБА_1 повинна була подати зустрічний позов до 10.04.2025 року, враховуючи отримання нею ухвали суду про відкриття провадження у справі 25.03.2025 року.

Відповідно, пропуск строку на подачу відповідачем зустрічного позову становить більше двох місяців.

Навіть якщо виходити з дати ознайомлення адвоката Вацкова М.Г. із матеріалами справи 05.05.2025 року, зустрічний позов відповідачем повинен був бути поданий до 21.05.2025 року, тобто строк також пропущений майже на місяць.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частинами першою, другою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Заявою від 19.06.2025 року відповідач ОСОБА_1 просить суд поновити їй строк на подачу зустрічного позову, посилаючись на хворобу.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідач не надає суду жодних доказів, в підтвердження своєї хвороби. Також суд приймає до уваги, що у відповідача є адвокат, який не був позбавлений можливості вчиняти юридичні дії під-час хвороби відповідача.

З огляду на викладене, наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на подачу зустрічного позову, не визнаються поважними.

Суд зауважує на тому, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку, неможливість зустрічі з адвокатом внаслідок хвороби, могли бути покладені в основу продовження судом процесуального строку, в порядку ч.2 ст. 127 ЦПК України, у випадку подачі до суду відповідної заяви, складення якої не займає великого часу, однак таких дій представником відповідача вчинено не було.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

За загальним правилом пропуск процесуальних строків має наслідком втрату права на вчинення процесуальної дії, а для суду настає обов`язок застосувати передбачені ЦПК України наслідки подання документів після закінчення процесуальних строків. Під залишенням документів без розгляду треба розуміти відмову суду давати правову оцінку поданому з пропуском строку документу.

За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.

Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу.

Отже, запровадження строку, у межах якого особа може звернутися до суду з позовом, заявою, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності та забезпечення здійснення судових процедур у межах розумних строків.

У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Отже, встановлення строків звернення до суду із заявою чи скаргою у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для учасників справи того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте судом рішення або здійснена дія не підлягатимуть скасуванню.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.

Загалом згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).

Враховуючи викладене, зважаючи на те що стороною відповідача не було надано суду доказів поважності пропуску строку на подання зустрічного позову, суд, з метою забезпечення змагальності сторін та рівних прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що встановлено статтею 12 ЦПК України, вважає, що у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на подання зустрічного позову необхідно відмовити, та повернути його відповідачу ОСОБА_1 .

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що відмова у прийнятті зустрічного позову не обмежує її право звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю на приміщення, на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 194, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу зустрічного позову відмовити.

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання права власності на приміщення за набувальною давністю відмовити, та повернути її ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_1 право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя: К.О. Далеко