Справа № 346/1656/25
Провадження № 2-о/346/168/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю секретаря - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

у с т а н о в и в :

03.04.2025р. ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 як двоюрідними сестрами.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшло 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.08.1990р. (1/2 частина) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.05.2014 р. (1/6 частина). Заявниця стверджує, що спадкоємці першої-третьої черг після смерті ОСОБА_3 відсутні, а тому вона має право на спадкування в порядку четвертої черги за законом. Також зазначає, що інша двоюрідна сестра - ОСОБА_2 не заперечує право заявниці на спадкування. З метою оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса, однак у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували спорідненість між спадкоємицею та спадкодавицею. В зв`язку з цим, заявниця була змушена звернутися до суду та вказує, що її родинні відносини з ОСОБА_3 підтверджується наступними обставинами. В сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було четверо дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згодом прізвище ОСОБА_10 та ОСОБА_11 значилося « ОСОБА_10 ». Батько заявниці - ОСОБА_10 народився в 1921р. в с. Рогиня, Городенківського району, Івано-Франківської області. Однак, у метричній книзі реєстрації народжень, шлюбів та смертей церков сіл Вікно та Рогиня відсутні актові записи про народження п с. Рогиня за 1914-1921 рр. В 1966 році батьки заявниці одружилися і в квітні 1970 р. у них народилася донька, яку назвали ОСОБА_1 . 13.08.1993р. ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_17 та змінила своє прізвище на ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рогиня народилася ОСОБА_9 , яка була рідною сестрою батька заявниці. ОСОБА_9 в 1956 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_19 в якому у них народилася донька ОСОБА_3 . Таким чином, заявниця стверджує, що померла ОСОБА_3 була її двоюрідною сестрою по батьковій лінії споріднення, а тому просила суд встановити факт родинних відносин між ними, який матиме для неї юридичне значення, оскільки дасть змогу оформити спадщину на частку спадкового нерухомого майна.

Ухвалою суду від 07.04.2025р. у справі за заявою ОСОБА_1 було відкрито провадження. Витребувано з Тисменицької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні 05.05.2025р. ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та пояснила, що померла ОСОБА_3 була її двоюрідною сестрою, оскільки мати спадкодавиці ОСОБА_9 та батько заявниці ОСОБА_21 були між собою рідними сестрою та братом. Їхніми батьками в свою чергу були ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , але в свідоцтві про смерть кожного з них зазначено прізвище « ОСОБА_10 ». Різне написання прізвища батька заявниці та матері ОСОБА_3 стало перешкодою при підтвердженні родинних відносин між ними та унеможливила оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 . В судове засідання 09.06.2025р. ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що не заперечує проти заявлених вимог та вважала за необхідне їх задовольнити. Пояснила, що являється двоюрідною сестрою заявниці, оскільки її мати ОСОБА_23 та батько ОСОБА_1 - ОСОБА_6 були між собою рідними братом та сестрою. У ОСОБА_6 та ОСОБА_24 була ще одна сестра ОСОБА_9 , яка була матір`ю ОСОБА_3 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя ОСОБА_3 одружена не була, дітей не мала, її батьки та рідна сестра також померли, а тому близьких родичів, які б могли претендувати на її спадкове майно, немає. Будучи двоюрідною сестрою ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на спадщину не претендує, а тому не заперечує, щоб майно, яке належало ОСОБА_3 було успадковане іншою двоюрідною сестрою ОСОБА_1 . Також додала, що дійсно в документах по різному вказувалось прізвище її матері та батька заявниці. В одних документах зазначено « ОСОБА_10 », а в інших « ОСОБА_10 », але чому так вийшло їй не відомо.

Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, судом було встановлено наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З довідки №11-309 від 19.11.2024р., виданої Острівецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що згідно погосподарської книги №2 за 1950-1952 року ОСОБА_21 , 1980 р.н. проживав в с. Рогиня, Гвіздецького району Станіславської (на теперішній час Івано-Франківської) області в такому складі сім`ї: дружина ОСОБА_27 , 1895 р.н., дочка ОСОБА_7 , 1930 р.н., дочка ОСОБА_28 , 1939 р.н. та син ОСОБА_8 , 1931 р.н.

Відомості з вказаної довідки узгоджуються з даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (виданого повторно), згідно яких ОСОБА_21 та ОСОБА_29 зазначені батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження с. Рогиня, Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис про народження №503.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_30 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 82 роки в с. Рогиня, Городенківського району, Івано-Франківської області, про що Острівецькою сільською радою було складено актовий запис № 4.

В довідці Острівецького старостинського округу Городенківської міської ради №11-310 від 19.11.2024р. вказано, що ОСОБА_21 , 1980 р.н. згідно погосподарської книги №2 особовий рахунок НОМЕР_3 за 1950-1952 рр. та ОСОБА_30 , згідно свідоцтва про смерть виданого 19.02.1972 р. серії НОМЕР_2 одна і та сама особа.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_31 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 78 років, про що Острівецькою сільською радою було складено актовий запис № 1.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя вбачається, що 06 травня 1966 року Виконавчим комітетом Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_33 , номер актового запису 9.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_35 є батьками ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Перерив, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 8.

Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 підтверджується, що 13 серпня 1993 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_1 », актовий запис № 386.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 67 років, актовий запис про смерть №85.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища підтверджується, що 22 квітня 1956 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , актовий запис № 143. Прізвище дружини змінено з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_9 ».

З відповіді державного архіву Івано-Франківської області від 21.01.2025р. № Б-7(Ц)/06-06 вбачається, що надати архівну довідку про народження ОСОБА_37 , 1921 р.н. уродж. с. Рогиня, Городенківського повіту (нині Коломийського району) немає можливості, оскільки у метричній книзі реєстрації народжень, шлюбів та смертей церков сіл Вікно, Рогиня відсутні актові записи про народження по с. Рогиня за 1914-1921рр.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 вказала, що через неможливість отримання актового запису про народження свого батька, а також через те, що його прізвище в документах вказувалось « ОСОБА_9 », а прізвище її тітки ОСОБА_9 (шлюбне прізвище ОСОБА_9 ) в документах зазначалось як « ОСОБА_9 », заявниця не може підтвердити їхні родинні відносини як рідного брата та сестри.

При цьому, ОСОБА_1 до своєї заяви було долучено копію рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2010р. (справа №2-о-24/2010р.), яким було задоволено заяву ОСОБА_9 та встановлено факт, що ОСОБА_40 , 1931 року народження, який народився в с. Рогиня, Городенківського району, Івано-Франківської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_10 в м. Горлівка, Калінінського району Донецької області являвся братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У вищевказаній справі суд встановив, що у 1931 році в с. Рогиня Городенківського району Івано-Франківської області у сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народився син ОСОБА_11 . Всього в даній сім`ї було четверо дітей, крім названого ОСОБА_11 ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та заявниця ОСОБА_9 , яка пізніше вийшла заміж і стала носити прізвище ОСОБА_9 .

За правилами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Суть преюдиції полягає і в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин (Постанова ВС від 18.05.2020 № 522/13192/15-цс).

Таким чином, враховуючи встановлені в рішенні від 11.02.2010р. по справі №2-о-24/2010р. обставини, які мають преюдиціальне значення для даної справи, суд знаходить доведеними родинні відносини, як брата та сестри, між батьком заявниці ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , ОСОБА_19 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1996р., ОСОБА_9 та ОСОБА_3 належить в рівних частках квартира АДРЕСА_1 .

Також 21.05.2014р. ОСОБА_3 після смерті її матері ОСОБА_9 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Погоня, Івано-Франківського району Івано-Франківської області, актовий запис про смерть № 168.

З довідки старости Пшеничниківського старостинського округу від 06.11.2024р. №87 слідує, що ОСОБА_3 була зареєстрована і проживала з 28.03.2014 р. в АДРЕСА_2 і перебувала на повному державному утриманні в Погонянському психоневрологінчому інтернаті.

З матеріалів спадкової справи, яка була надана державним нотаріусом Тисменицької ДНК на виконання ухвали суду від 07.04.025р. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини 08.11.2024р. подала ОСОБА_1 . Інші особи за прийняттям спадщини не зверталися.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

21.02.2025р. ОСОБА_1 , як єдиною спадкоємицею за законом, було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори від 21.02.2025р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки спадкоємицею не було надано документів, які підтверджують її ступінь споріднення з спадкодавицею.

У зв`язку з відсутністю можливості документально довести споріднення з спадкодавицею, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення між нею і ОСОБА_3 родинних відносин, як двоюрідних сестер.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року (зі змінами) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії. свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлювання неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт.

Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, в наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючою ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат і сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Доказом родинних відносин спадкоємців зі спадкодавцем є зокрема свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії судових рішень, які набрали законної сили щодо встановлення факту родинних відносин.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Встановлення факту родинних відносин може мати місце, якщо з певних причин зазначений факт не був зареєстрований органами Державної реєстрації актів цивільного стану, у реєстрації цього факту було відмовлено або помилка органу Державної реєстрації актів цивільного стану у актовому записі має настільки давнє походження, що її виправлення має потягнути за собою цілу низку виправлення в інших актових записах.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З пояснень заявниці та заінтересованої особи, письмових доказів в даній справі було встановлено, що ОСОБА_10 , 1921 р.н. та ОСОБА_9 , 1939 р.н. були дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_22 , тобто являлись між собою рідними братом та сестрою. Також встановлено, що ОСОБА_10 був батьком ОСОБА_1 , яка після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_1 . В свою чергу встановлено, що ОСОБА_9 була матір`ю ОСОБА_3 .

Таким чином, давши оцінку зібраним у справі письмовим доказам, а також взявши до уваги пояснення заінтересованої особи, суд дійшов висновку, що ними в достатній мірі підтверджується факт спорідненості заявниці по батьковій лінії та спадкодавиці по материній лінії, як двоюрідних сестер між собою, а відтак суд вважає, що заявлені вимоги в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як двоюрідними сестрами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.