Справа № 549/296/24
Провадження № 4-с/549/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Глущенко Н.М.

за участю секретаря судових засідань Бойко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у селищі Чорнухи скаргу адвоката Пікуліна Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлені особи: державний виконавець Пирятинського відділу виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Журба Тетяна Олександрівна, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Пікулін Р.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати дії начальника Пирятинського відділу Державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Журби Т.О. щодо визначення розміру доходу боржника ОСОБА_2 за лютий 2025 року та здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 травня 2025 року у виконавчому провадженні № 77067849 неправомірними; скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 травня 2025 року у виконавчому провадженні №77067849 складений начальником

Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі

Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства

юстиції - Журбою Тетяною Олександрівною; зобов`язати начальника Пирятинського відділу державної виконавчої служби у

Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції Журбу Тетяну Олександрівну здійснити

новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому

провадженні № 77067849, враховуючи розмір доходу за лютий 2025 року,

виходячи із загального доходу за вказаний місяць у сумі 45 724,69 грн; стягнути з Пирятинського відділу державної виконавчої служби у

Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові

витрати по справі.

В обґрунтування вимог, скаржник зазначає, що на виконанні у Пирятинському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 77067849 з примусового виконання виконавчого листа №549/296/24 виданого 02.01.2025 року Чорнухинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання

дитини, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і

до досягнення дитиною повноліття.

Начальник Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському

районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства

юстиції Журба Т.О. (надалі Виконавець) невірно визначила

розмір заборгованості по аліментах, у результаті чого розмір заборгованості був

значно занижений.

Також посилається на те, що дії виконавця порушують права стягувача, унеможливлюють повне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів, що суперечить принципам справедливості і законності.

Крім того, порушуються права дитини на належне забезпечення. Дитина, на користь

якої присуджено аліменти, має інвалідність - синдром Дауна, що передбачає потребу

у постійному медичному нагляді, спеціалізованих лікарських препаратах, послугах

логопедів, дефектологів, реабілітологів та інструкторів з лікувальної фізкультури.

Також необхідні спеціальні освітні та розвивальні програми, дієтичне харчування, що

значно перевищує звичайні витрати на дитину.

Неналежне виконання рішення суду про стягнення аліментів унеможливлює

забезпечення базових потреб дитини, що має статус особи з інвалідністю, ставить під

загрозу її розвиток, здоров`я та життя.

Скаржник вважає, що вищевказана заборгованість має бути перерахована.

Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29.05.2025 прийнято до розгляду вказану скаргу та призначено судове засідання.

12.06.2025 до суду від начальника Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції Журби Т.О. надійшов відзив на скаргу, у якому вказала, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження ВП №77067849 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 11.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі довідок з ПФУ, довідки про доходи наданої військовою частиною НОМЕР_3 Національної Гвардії України та військової частини НОМЕР_4 , після чого встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів станом на 01червня 2025 року відсутня. Відповідно довідки з податкової служби, встановлено, що у першому кварталі 2025 року ОСОБА_2 отримано грошові кошти від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в сумі 30000 гривень. 29.05.2025 виконавцем направлено вимогу щодо отримання інформації про призначення даних коштів і чи має право виконавець відраховувати аліменти з даного доходу. Після надходження запитуваної інформації у разі можливості врахування даних коштів в рахунок аліментів, виконавцем буде здійснено перерахунок заборгованості.

Просили відмовити у задоволенні скарги.

Представник заявника ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст.447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У судовому засіданні встановлено, та сторонами не заперечується, що на примусовому виконанні в Пирятинському відділі державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №549/296/24 виданого 02.01.2025 року Чорнухинським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер

НОМЕР_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання

дитини, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і

до досягнення дитиною повноліття.

Скаржник зазначає, що виконавець невірно визначив

розмір заборгованості по аліментах, у результаті чого розмір заборгованості був

значно занижений.

Розрахунок заборгованості було здійснено без урахування фактичного розміру

доходів боржника ОСОБА_2 , незважаючи на наявність у матеріалах виконавчого

провадження підтвердженої інформації про його дохід, отриманий у лютому 2025

року. Зокрема, боржник надав відомості про отримання доходу за вказаний період у

розмірі 45 724,69 грн. Водночас виконавцем при розрахунку заборгованості було

безпідставно враховано лише 15 488,82 грн. При цьому в розрахунку зазначено, що

до стягнення за лютий 2025 року підлягає лише 3 249,25 грн, тоді як фактична сума

мала б становити 11 431,17 грн (1/4 від підтвердженого доходу). Такий підхід призвів

до суттєвого та необґрунтованого зменшення розміру заборгованості по аліментах,

що негативно впливає на реалізацію прав стягувача. Зазначена ситуація викликає

обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та професійної доброчесності виконавця,

оскільки, відповідно до наданих йому повноважень, він має реальну можливість

отримати достовірну й повну інформацію про доходи боржника, що, у свою чергу,

забезпечує формування об`єктивного та законного розрахунку заборгованості у

межах даного виконавчого провадження.

16 квітня 2025 року боржник ОСОБА_2 надав державному

виконавцю відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків щодо

джерел та сум нарахованого доходу, податку та військового збору станом на 07 квітня

2025 року за період вересень 2024 року лютий 2025 року.

Згідно з наданою інформацією, у лютому 2025 року боржник отримав дохід у розмірі

45 724,69 грн, що складається з доходу від Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів (військова частина НОМЕР_3 Національної гвардії України) (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) 15724,69 грн; доходу від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) () 30 000,00 грн.

07 травня 2025 року виконавцем складено розрахунок зі сплати аліментів згідно

вищезазначеного виконавчого листа станом на 01 травня 2025 року. У межах

наданого розрахунку за лютий 2025 року державним виконавцем було нараховано

суму аліментів, яка підлягає стягненню в розмірі 3 249,25 грн, тоді як фактична

сума мала б становити 11 431,17 грн (1/4 від підтвердженого доходу у розмірі 45

724,69 грн.)

Адвокат Пікулін Р.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Відповідно до змісту скарги та заявлених вимог заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, адже згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 07.04.2025 року за період вересень 2024 року лютий 2025 року боржник отримав у лютому 2025 року дохід у розмірі 45 724,69 грн.

Проте, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 травня 2025 року сума за лютий 2025 року, з якої нараховане стягнення за цей місяць,

визначена в розмірі 15 488,82 грн., замість 45 724,69 грн.

Предметом оцінки судом скарг на дії державних виконавців є законність дій державного виконавця щодо вчинення виконавчих дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», в даному випадку щодо складання оскарженого розрахунку.

Положеннями ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «;Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення)сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно частин 1, 3, 4, 8, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачеві і боржникові у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5,виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 21 березня 2018 року № 855/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 849/31801 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», а саме пункту 4 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України.

Положеннями ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Тобто, заборгованість по аліментам визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у тому випадку, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості.

Стягнуті аліментні суми перераховуються виконавцем на зазначений стягувачем в письмовій заяві рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження.

У разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1263 від 11.11.2022 внесено зміни до п. 8 переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, якою доповнено його після слів з усіх видів грошового забезпечення словами , інших виплат, установлених законодавством, зокрема додаткової винагороди, яка виплачується на період воєнного стану, тому після 11.11.2022 стягуються аліменти з інших виплат боржника ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем.

Згідно ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» дії державного виконавця щодо виконання судового рішення по стягненню аліментів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, зі змісту вказаної вище норми вбачається, що довідка про розмір заборгованості по аліментам є чинною протягом місяця, оскільки такий розрахунок проводиться щомісячно.

В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість станом на 01.05.2025 складає 4416,39 грн. за період з жовтня 2024 року по травень 2025 року, при цьому розрахунок був проведений на підставі виконавчого листа №549/296/24 виданого Чорнухинським районним судом Полтавської області, у розмірі частини від всіх доходів щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили, саме з 11.10.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Додатково повідомлено, що розрахунок за квітень 2025 року здійснено по середній заробітній платі по Лубенському районі. Після надходження довідки про доходи боржника з військової частини НОМЕР_4 , буде здійснено перерахунок заборгованості.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення та інші види виплат №88 від 08 травня 2025 року, виданої ОСОБА_2 , що проходить військову службу в Міжнародному міжвідомчому багатопрофільному центрі підготовки підрозділів за період з 10 січня 2025 року по 25 березня 2025 року виплати постійного характеру складають 51366,82, військовий збір -770,50 грн, сума, з якої утримуються виконавчі листи складає 50596,32 грн.

Відповідно до довідки про грошове забезпечення №166 від 05.06.2025 грошове забезпечення ОСОБА_2 з березня 2025 року по травень 2025 року складає 29526,24 грн, сума сплачених аліментів становить 6056,74 грн.

12 червня 2025 року державним виконавцем наданий новий розрахунок зі сплати аліментів станом на 01.06.2025, який є арифметично правильним охоплює весь час, коли аліменти не сплачувались, вказані в ньому суми відповідають даним вказаним у довідках про грошове забезпечення та інших виплат ОСОБА_2 , обчислені з урахуванням ухваленого судового рішення. Відповідно до даного розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.06.2025 року складає 0,00 грн.

Будь-яких даних, які б свідчили про неправильність вказаного розрахунку заборгованості, заявник та його представник суду не надали.

Таким чином, підстав вважати дії державного виконавця при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів на даний час неправомірними, як і для скасування вказаного розрахунку, немає, оскільки на даний час складено новий розрахунок, про який зазначено вище.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.06.2020 у справі № 760/20579/18 (провадження № 61-8174св19) зазначено, що неправомірні дії - це дії, що порушують вимоги закону або інших нормативних актів, здійснюються всупереч праву. Вони являють собою заборонені нормами права форми поведінки суб`єктів права та порушують приписи юридичних норм. Отже, суть протиправності зводиться до об`єктивного порушення закону.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що розрахунок складено державним виконавцем з дотриманням вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 195 СК України, пункту 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця незаконними та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що скарга на дії державного виконавця є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 447-452 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені скарги адвоката Пікуліна Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлені особи: державний виконавець Пирятинського відділу виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Журба Тетяна Олександрівна, ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М.Глущенко