Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6707/23
Номер провадження 2-п/711/23/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі: головуючого-судді Демчика Р.В., при секретарі Бутовській Д.О,, з участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Дон В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвоката Дон Віктор Олександрович про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвоката Дон В.О. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 жовтня 2023 року, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволені. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований 05 березня 2021 року у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №256. Також стягнуто судові витрати.

Заяву обґрунтовує тим, що про подачу позовної заяви та призначення справи до розгляду відповідачу Сімонішвілі Ш нічого не було відомо. Жодних матеріалів він не отримував. Крім того, 28.08.2023 року ОСОБА_2 виїхав в справах до м.Тбілісі, Грузія, де і перебуває дотепер. Отже в жовтні 2023 року він не міг отримати ухвалу про відкриття провадження та копії документів додатних до позовної заяви. Судом не заслухано думку відповідача з приводу заявлених вимог та заперечень проти вимог. Сторона відповідача вважає, що рішення суду ухвалено на підставі недоведених обставин, оскільки 14 листопада 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано та Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Тбілісі Агенція розвитку державних послуг видано свідоцтво про розлучення. Отже, оскільки питання розірвання любу було вирішено між сторонами 14.11.2022 року, то станом на 31.10.20 2023 року не існувало предмету спору. На думку сторони відповідача заочне рішення не відповідає вимогам, встановленим законом, що є безумовною підставою для скасування заочного рішення суду. Враховуючи зазначені вище обставини, просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31.10.2023 року по справі №711/6707/23.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Дон В.О. заяву про перегляд заочного рішення підтримав, наполягав на їх задоволенні та скасуванні заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Частиною першою статті 284 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

В матеріалах наявний повернутий на адресу суду конверти, з відміткою «адресат відступній за вказаною адресою». Тобто поштове відправлення не вручено з причин, незалежних від суду, який у встановленому процесуальним законом порядку вчинив необхідні дії, спрямовані на повідомлення учасників процесу про дату, час і місце розгляду справи, адже отримання рекомендованих листів адресатом є поза межами судового контролю. Обов`язок суду «повідомити» полягає в тому, щоб інформувати учасника про судове засідання, а не забезпечити його участь.

Розглядаючи питання про скасування заочного судового рішення, суд керується положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і відповідною практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Dilipak and Karakaya v. Turkey» (№№ 7942/05, 24838/05, рішення від 04.03.2014 року) ЄСПЛ зазначив, що можливість для сторін взяти участь у судовому розгляді випливає з предмету та мети статті 6 Конвенції, взятої в цілому. Крім того, принципи змагальності судового процесу та рівності сторін, навряд чи можливі без участі сторін у розгляді. ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає від договірних держав вживати необхідних заходів для забезпечення ефективного здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції. Це передбачає, насамперед, що особи, стосовно яких судові провадження були розпочаті, повинні бути проінформовані про цей факт. Таким чином, в контексті указаної справи ЄСПЛ вирішував питання, чи прийняла влада необхідні заходи для повідомлення одного із заявників про порушення судового розгляду, і чи відмовився останній від свого права; якщо ні, то чи міг заявник домогтися нового змагального розгляду відповідно до національного законодавства.

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

При цьому суд враховує, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Суд вважає, що докази, на які посилається відповідач мають значення для правильного вирішення справи, а тому заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.10.2023 року по справі за позовом ТОВ «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, слід скасувати, а справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 127, 284-286, 353 ЦПК України суддя,

постановив:

Заяву відповідача (заявника) ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвоката Дон Віктор Олександрович про перегляд заочного рішення - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Призначити судове засідання на 08 липня 2025 року о 14:00 год. у приміщенні Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повний текст рішення складено 19 червня 2025 року

Головуючий: Р. В. Демчик