Справа № 703/5842/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Мельника Р.А.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Дем`яненка О.В.,

представника третьої особи Губіш Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про визначення місця проживання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 (в новій редакції від 09 грудня 2024 року) про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що протягом багатьох років існував цивільний шлюб між ним та відповідачкою, які спільно проживали з реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 . Після припинення спільного проживання позивача та відповідача, починаючи з серпня місяця 2024 року через переїзд ОСОБА_2 для проживання до іншого чоловіка, в зв`язку з чим їхні відносини були припинені, при цьому їхні спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживали за адресою їхнього спільного місця проживання. З початку вересня 2024 року діти проживають з позивачем.

Позивач вказує, що відповідачка здійснювала неодноразові спроби разом зі своїм новим цивільним чоловіком забрати дітей для проживання проти їхнього бажання. Стверджує, що оскільки це суперечить бажанню дітей між ними виник спір із даного приводу. Він намагається забезпечити дітей всім необхідним, дбає про них, створює належні умови для проживання у власному будинку, навчання. Після свого переїзду на інше місце проживання відповідачка почала здійснювати дії для залякування його особисто щодо відібрання у нього дітей, майна, погрози знищення майна. Таким чином вважає, що існує спір про місце проживання сина ОСОБА_5 . Щодо місця проживання доньки ОСОБА_6 , зазначає, що оскільки дитині виповнилося 14 років, тому вона може сама обирати своє місце проживання.

Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_1 за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 19 грудня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 26 лютого 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на позовних вимогах з підстав, зазначених у позові.

У судовому засіданні відповідач та її представник вказали, що позовні вимоги визнають, та просять зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки він є не співмірним зі складністю розгляду даної справи. Окрім того, відповідач зазначила, що вона не заперечує щоб син залишився проживати разом із батьком, оскільки не хоче травмувати дитину, який за місцем проживання з батьком має своїх друзів, відвідує школу.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що оскільки відповідач не заперечує щодо місця проживання сина ОСОБА_5 із батьком, то вона також не заперечує проти задоволення позову. Також вказала, що службою у справах дітей було підготовлено проект висновку про визначення місця проживання дитини з батьком, однак на засіданні виконавчого комітету за цей висновок не проголосували, рішення про затвердження висновку про доцільність проживання дитини з батьком не прийняте. Це пов`язано з тим, що обидва батьки позитивно характеризуються, мають необхідні умови для проживання дитини, тому виконком не зміг визначитися із ким має проживати дитина.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 2024 року (видане повторно).

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2012 року.

Як встановлено під час судового розгляду у даному будинку зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_1 та спільна з відповідачкою дитина ОСОБА_3 , що не оспорювається сторонами.

Відповідачем у підготовчому засіданні надано акти обстеження умов проживання від 14.11.2024 та від 28.01.2025, згідно яких стосунки мами і дітей добрі, мама спілкується з дітьми, підтримує спілкування з дітьми, збирають разом на свята.

Згідно довідки Ковалиського старостинського округу Ротмістрівської сільської ради № 173 від 13.11.2024, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 .

Згідно побутових та виробничої характеристики ОСОБА_2 позитивно характеризується.

Також, представником третьої особи надано витягу з протоколу засідання виконавчого комітету, з яких встановлено, що висновок про доцільність проживання дитини з батьком не затверджено, рішення не прийнято.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У статті 157 СК України зазначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Законодавець визначив певний порядок вирішення батьками питання участі у вихованні дитини. Так, у випадку якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішений органом опіки та піклування або судом. Таким чином, законодавством встановлена варіативність вирішення цього питання, тобто батьки можуть його вирішити у судовому порядку або звернутися до відповідного органу опіки і піклування. Якщо хтось із батьків не погоджується із рішенням органу опіки та піклування, він може звернутися для вирішення спору щодо визначення місця проживання дитини до суду.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що дитина сторін ОСОБА_3 на даний час проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Матір дитини не заперечує щодо визначення місця проживання сина разом з батьком, що підтверджується наданими показами в судовому засіданні про визнання позову в повному обсязі.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що позивач і відповідач досягли згоди щодо місця проживання.

За таких обставин, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання дитини, який би підлягав вирішенню судом на підставі статті 161 СК України, оскільки ані своїми діями, ані своєю поведінкою відповідач не виявляє наміру чи бажання на даний час змінювати місце проживання малолітнього сина, що свідчить про її погодження з визначеним місцем проживання дитини.

За змістом положень, зокрема, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 8, 18, 161 СК України, ст.ст. 2, 4, 19, 184 ЦПК України кожна особа, право якої порушене, оспорене чи не визнане, вправі захищати його в судовому порядку шляхом пред`явлення позову до відповідальної за порушення права особи.

Судом вирішується саме спір між батьком і матір`ю щодо місця проживання малолітньої дитини (дітей), коли батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина (діти).

У даному випадку сторонами не надано доказів, що вони не приймають разом участі у вихованні та матеріальному утриманні сина ОСОБА_7 та що між ними існує спір щодо місця проживання дитини.

Таким чином, на даний час визначення місця проживання дитини, питання щодо її проживання було врегульоване сторонами за взаємною згодою відповідно до ст. 160 СК України. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи та не змінилися на час розгляду справи в суді.

Будь-яких підстав вважати, що право батька дитини на визначення місця проживання сина із ним не визнається, заперечується матір`ю дитини чи будь-ким іншим, немає, докази про таке відсутні.

Суд вирішує спір, що виник реально, і не робить припущень щодо обставин і фактів, які ще не виникли, та не регулює правовідносин щодо обставин проживання дитини, які не існують. За відсутності позову одного з батьків, з яким не проживає дитина, не вимагається підтвердження судом факту наявності в іншого з батьків права на визначення місця проживання дитини, визнання такого права тощо, оскільки для цього відсутні процесуально-правові підстави. Звернення до суду про вирішення спору одного з батьків, право якого не порушено, дає підстави для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.07.2024 у справі № 127/16211/23. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що «спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком дитини, з яким дитина і так фактично проживала і продовжує проживати. Мати дитини не вимагала та не вимагає зміни її місця проживання, а у справі відсутні докази того, що батько дитини забороняє матері бачитися з дочкою. З урахуванням наведеного, суди вірно виходили з того, що позивачем не доведено, що на час звернення до суду батька з позовом про визначення місця проживання дитини разом із ним, яка фактично проживала і проживає разом із ним, порушені права позивача. Зазначення судом фрази «між батьками відсутній спір щодо місця проживання дитини» у цьому випадку свідчить про те, що права позивача не порушені, а не як підстава для закриття провадження у справі. А тому, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вірно відмовив у задоволенні позову батька дитини про визначення місця проживання дочки разом із ним, так як ним не доведено, що його права порушені. А відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України до суду особа має право звернутися, якщо її права порушені, невизнані або оспорюються. Жодну із цих дій відповідач не вчиняла.».

Ураховуючи наведені норми матеріального права, у повному обсязі встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача.

Відтак, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 82, 263, 265, 268 ЦПК України суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про визначення місця проживання дитини - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 червня 2025 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , , зареєстроване місце проживання: зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, адреса місця знаходження: Черкаська область, Черкаський район, с.Ротімістрівка, вул. Михайлівська, 18, .

Головуючий: Ю. В. Крива