Справа № 373/2253/24
Номер провадження 2/373/129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді Хасанової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Шинкаренко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Ковальчук С.М. в жовтні 2024 року звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду (збитки) у розмірі 396 446,00 грн заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 18.10.2024 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження в підготовче засідання.

29.10.2024 підготовче засідання у справі відкладено до 27.11.2024 за заявами сторін.

07.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Кулика О.І., в якому останній зазначив, що твердження позивача про винуватість ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді є хибним та необґрунтованим, оскільки рішенням суду винуватість ОСОБА_2 не встановлювалась. Відтак, встановити наявність порушень в діях учасників ДТП можна шляхом проведення судової автотехнічної експертизи. Крім того, ставить під сумнів доданий до позову звіт автотоварознавчого дослідження належного позивачу транспортного засобу, який був складений через рік після ДТП 12.02.2024. Висловив сумнів щодо оцінки відновлювального ремонту автомобіля. Щодо моральної шкоди, зазначив про відсутність доказів заподіяння такої шкоди. За вказаних обставин просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

27.11.2024 в підготовче засідання представником позивача адвокатом Ковальчуком С.М. подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду (збитки), заподіяну йому пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП в розмірі 396 446,39 грн та моральну шкоду у розмірі 80000,00 грн, а також понесені судові витрати. До заяви додав копію висновку експерта № 1-22/11 від 22.11.2024.

В зв`язку з поданою заявою про збільшення позовних вимог підготовче засідання відкладено до 15.01.2025.

15.01.2025 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Подав клопотання про витребування з архіву суду справи про адміністративне правопорушення № 373/344/23 щодо ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Просив відмовити в їх задоволенні.

Ухвалою суду від 15.01.2025 підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до судового розгляду 06.02.2025.

06.02.2025 справу знято з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючої судді у нарадчій кімнаті в іншій справі. Розгляд справи відкладено до 12.03.2025.

В судовому засіданні 12.03.2025 представником позивача адвокатом Ковальчуком С.М. заявлено відвід судді Хасановій В.В. з підстав її упередженості під час розгляду справи.

Ухвалою від 12.03.2025 в задоволенні заяви про відвід судді відмовлено за недоведеністю обставин, які викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності та виключають участь судді при розгляді даної справи.

Судовий розгляд відкладено до 26.03.2025.

В судовому засіданні 26.03.2025 з метою спонукання представника позивача Ковальчука С.М. до виконання встановлених у суді правил та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, головуючим застосовано попередження як захід процесуального примусу. Оголошено перерву до 29.04.2025.

29.04.2025 представник позивача адвокат Ковальчук С.М. будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі до суду не направив, причин своєї неявки до суду не повідомив. Судом постановлено відкласти розгляд справи до 08.05.2025.

08.05.2025 представник позивача адвокат Ковальчук С.М. будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі до суду не направив. Судом постановлено продовжити розгляд справи без участі представника позивача.

22.05.2025 представник позивача адвокат Ковальчук С.М. в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторним нез`явленням позивача та /або його представника у судове засідання, який не подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, заперечував проти розгляду справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача адвокат Кулик О.І. в судовому засіданні 22.05.2025 вважав, що розгляд справи за відсутності сторони позивача є можливим. Зауважив, що повторна неявка позивача в судове засідання є підставою для залишення позовної заяви без розгляду тільки у випадку неможливості винести у справі кінцеве рішення за наявними матеріалами.

В судовому засіданні за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 27.05.2025 для надання йому можливості підготувати клопотання про стягнення витрат на правову допомогу з позивача.

27.05.2025 до суду від представника відповідача адвоката Кулика О.І. надійшла заява про стягнення на користь відповідача понесених судових витрат у розмірі 20 500,00 грн.

В судовому засіданні 27.05.2025 оголошено перерву до 13.06.2025 з метою надання можливості позивачу та/або його представнику висловити свою позицію щодо заяви про стягнення судових витрат.

Позивач та/або його представник не скористались своїм правом висловити думку щодо заяви про стягнення судових витрат.

13.06.2025 в судовому засіданні представник відповідача Кулик О.І. підтримав свою позицію щодо відмови у задоволенні заяви представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду. Проте, зазначив, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, що врегульовано ч. 5 ст. 142 ЦПК України. Зазначив, що позивач та/або його представник своїми необґрунтованими діями, зловживаючи процесуальними правами спричинив понесення відповідачем судових витрат для залучення фахівця до участі в справі для відстоювання своєї позиції, а також участь представника відповідача у процесі. Позивач, звернувшись до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, підтримував позовні вимоги, потім подав суду заяву про заборону слухати справу без його участі з проханням залишити позов без розгляду. Такі дії представника свідчать про їх необґрунтованість, та спрямовані на досягнення незрозумілого процесуального результату, але порушує права відповідача. При цьому, позивач не відмовляється від позову, а своїми діями залишає за собою право звернутись з аналогічним позовом до відповідача вдруге. З огляду на викладене, просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою у розмірі 20 500,00 грн.

Вислухавши пояснення представника відповідача адвоката Кулика О.І., дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуальних наслідків повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи, відсутність заяви про розгляд справи за його відсутності, а також його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (до такого правового висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

Матеріали справи свідчать, що представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання 29.04.2025, 08.05.2025, 22.05.2025, 27.05.2025, 13.06.2025 не з`явився.

Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Причини своєї неявки в судові засідання не повідомив.

Неявка представника позивача об`єктивно ускладнює розгляд справи судом.

Відтак, наявні підстави для застосування до зазначеного позову положень процесуального закону щодо залишення без розгляду.

Водночас, залишаючи позов без розгляду, суд вбачає за доцільне вирішити питання про розподіл судових витрат у справі.

Представник відповідачки, пославшись на необґрунтованість дій позивача та зловживання його представником процесуальними правами, просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 500,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, поміж іншим, дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Зловживання процесуальними правами це особлива форма цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Отже, для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідач повинен довести, що позовна заява залишена без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Верховний Суд у постанові від 31.08.2021 у справі № 570/5535/17 (провадження № 61-6076св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок ? добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю потрібно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

У постанові від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18) Верховний Суд наголосив, що залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами. Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який змушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Оцінюючи доводи представника відповідача щодо необґрунтованості дій представника позивача та зловживання ним процесуальними правами, суд виходить з такого.

В судовому засіданні 12.03.2025 представником позивача адвокатом Ковальчуком С.М. заявлено відвід головуючій у справі судді, в задоволенні якого ухвалою суду від 12.03.2025 відмовлено за його безпідставністю.

В судовому засіданні 26.03.2025 внаслідок порушення представником позивача Ковальчуком С.М. порядку в судовому засіданні та невиконання ним розпоряджень головуючої, судом щодо нього застосовано захід процесуального примусу у виді попередження.

В наступні, призначені у справі судові засідання, представник позивача, повідомлений про день та час розгляду справи, не з`являвся; причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомляв.

22.05.2025 адвокат Ковальчук С.М. направив до суду заяву з вимогою залишити позов без розгляду. В заяві зазначив, що позивач не бажає брати участь у справі визначеним складом суду.

Отже, наведений перебіг подій свідчить, що позивач, звернувшись до суду з позовом, дійсно створив відповідачу умови, які викликали необхідність укладення нею договору про надання правової (правничої) допомоги.

При цьому, не з`являючись в наступному в судові засідання фактично у зв`язку із незгодою з процесуальним діями головуючої у справі судді, та направивши до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку із своєю неявкою та достеменно знаючи як адвокат, що така заява може бути подана до початку розгляду справи по суті, не відмовляючись від позову, представник позивача фактично вийшов за межі дійсного змісту свого права та вчинив необґрунтовані дії, пов`язані із створенням штучної ситуації щодо зміни складу суду у даній цивільній справі.

З огляду на наведене, суд погоджується з твердженням представника відповідача про необґрунтованість дій представника позивача та зловживання ним процесуальними правами, а відтак і з його доводами про необхідність стягнення витрат на правову допомогу, понесених відповідачкою з позивача.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представник відповідача адвокат Кулик О.І. надав копію договору про надання правничої допомоги від 28.10.2024; додаток № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2024; акт надання послуг №16 від 26.05.2025; рахунок на оплату № 60 від 28.10.2024; копію квитанції від 28.10.2024 на суму 20 500,00 грн; ордер на надання правничої допомоги від 28.10.2024.

Розмір гонорару, відповідно до укладеного договору, становить 20 500 грн, є фіксованим розміром та не залежить від фактично наданих послуг.

Передбачена договором про правову допомогу, укладеного між ОСОБА_2 та АО «Цулаія, Горбатенко та Партнери» сума у розмірі 20 500 грн. є платою за надання правової допомоги, а саме за надання консультацій, вивчення документів клієнта, підготовку та подання документів в інтересах клієнта з питань, що стосуються забезпечення участі в судових засіданнях в суді першої інстанції у справі.

У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, визначено, що сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі є складовою частиною гонорару адвоката.

На підставі договору про надання правової допомоги від 28.10.2024 року №б/н та додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 28.10.2024 відповідач ОСОБА_2 сплатила адвокатському об`єднанню 20 500 грн., що підтверджується квитанцією про оплату.

Суд враховує, що представник відповідачки брав участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, ціну позову і складність справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 500 грн.

Керуючись ч. 5 ст. 142, ч. 5 ст.223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяВ.В.Хасанова