Справа № 550/589/25
Провадження № 2/550/301/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 8 037,30 грн у зв`язку з неналежним виконанням споживачкою своїх зобов`язань за договором та сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період з березня 2021 року по березень 2025 року було спожито природний газ на загальну суму 8 037,30 грн, яка залишається неоплаченою споживачем. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач вказує, що він як суб`єкт ринку газу з 01 листопада 2018 року здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують природний газ для власних потреб, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19 жовтня 2018 року «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» являється постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заявиприєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ АТ «Полтавагаз» та вноситься до особового рахунку споживача). Відповідачка приєдналася до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30 вересня 2015 року, шляхом надання постачальнику заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 16.09.2021.

Позивачем в період з березня 2021 року по березень 2025 року (включно) було поставлено відповідачці природний газ на загальну суму 8 037,30 грн, вартість якого на дату подачі позову до суду не сплачена відповідачкою. З метою досудового врегулювання спору позивач направив вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ № 119/4.3.1-44736-2024/260327618 від 09.09.2024, однак, заперечення відповідачем щодо сплати боргу не надано та борг не сплачено.

Ухвалою судді від 14.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачці ОСОБА_2 було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатком за місцем її реєстрації, в матеріалах наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.05.2025 (а.с. 33).

Отже, відповідачка належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи судом, однак відзиву на позовну заяву відповідачка не подала, своїм правом заперечити проти позовних вимог не скористалася..

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи та підтвердження їх наявними у справі доказами, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі Правила).

Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 та присвоєно ЕІС код 56ХМ26К22018037L (а.с.13-16).

ОСОБА_2 приєдналася до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», надавши постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам від 16.09.2021 (а.с.11-12), а також шляхом споживання природного газу, що підтверджується Витягом з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» за об`єктом, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, будинок АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 . У зв`язку з наведеним, ОСОБА_2 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.22).

Позивачем на адресу відповідача 09.09.2024 направлялась вимога вих. № 119/4.3.1-44736-2024/260327618 про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 4 238,03 грн (а.с.17).

Споживач отримував послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду відповідачки про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Наведене відповідачкою не спростовано.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єкта споживачки в необхідних для останньої обсягах.

Згідно із пунктом 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

У пункті 4.6. Типового договору передбачено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції, оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Положеннями пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 належним чином не виконує умови договору, оплату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з березня 2021 року по березень 2025 року у сумі 8 037,30 грн, що підтверджується наданим позивачем та не спростованим відповідачкою розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 як споживача послуг поставки природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачкою не спростовані, а тому є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, з відповідачки відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 279, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 8 037 (вісім тисяч тридцять сім) гривень 30 копійок та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Литвин