Провадження № 2/357/1060/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

10 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Любченко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Надії Петрівни про розірвання договору дарування,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить суд розірвати договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 .

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 приходиться донькою позивача. 19.08.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Руденко Н.П., відповідно до умов якого ОСОБА_1 подарував своїй доньці житловий будинок АДРЕСА_1 , з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Позивач на час укладання договору дарування був чоловіком похилого віку, йому вже виповнилося 71 рік, та на той час у нього вже почалися проблеми зі здоров`ям, почалася розвиватися хвороба Паркінсона, він потребував сторонньої допомоги і допомоги по утриманню будинку, щоб він не «розвалився». Позивач вважав, що донька буде надавати допомогу по утриманню будинку, але в дійсності між ними склалися не зовсім близькі і родинні відносини, станом на 2006 рік відповідач проживала окремо в місті Києві, дуже рідко навідувалася до батька, певний час по будинку трішки допомагала, однак у будинок не заселялася, не проживала там. Наразі обдарована не з`являється в подарованому їй будинку, не користується ним, витрат на утримання дарованого будинку не несе. Останні 2 роки з відповідачем немає зв`язку, немає інформації про її місцезнаходження, а тому позивачем була подана заява до Національної поліції України щодо встановлення місця перебування ОСОБА_2 . На що була отримана відповідь, що до кінця проведеної перевірки встановити місце перебування та зв`язок з ОСОБА_2 не виявилося можливим. Будинок наразі знаходиться у занедбаному стані та потребує негайного ремонту, оскільки відбуваються постійні протікання даху в кухні та ванній кімнаті. Відповідач своїм відношенням до подарованого їй нерухомого майна створює загрозу безповоротної втрати дарунка, який має для позивача велику немайнову цінність, оскільки в цей будинок було вкладено багато сил та праці, і взагалі цей будинок пов`язаний з усім життям позивача. Відповідач при сварках вказувала на те, що даний дарунок їй взагалі вже не потрібен і вона його готова продати за безцінь аби позбутися. Позивач вказує, що договір дарування був укладений, але будинок фактично не перейшов у дар відповідача, до будинку вона так і не вселялася, там залишається проживати позивач, існує реальна загроза втрати дарунку (будинку), оскільки за будинком треба доглядати. Позивач, посилаючись на статтю 727 ЦК України, постанову Верховного Суду від 14 грудня 2021 року по справі № 539/1509/20, просить розірвати договір дарування, у зв`язку із загрозою безповоротної втрати дарунку житлового будинку.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 26.12.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання (а.с. 18).

30.01.2025 представник позивача, адвокат Мочинський А.Р. подав клопотання про закриття підготовчого провадження, за відсутності сторони позивача (а.с. 23).

24.02.2025 представник позивача Мочинський А.Р. подав клопотання про закриття підготовчого провадження, за відсутності сторони позивача (а.с. 23).

Ухвалою суду від 24.02.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 33-34).

26.03.2025 представник позивача Мочинський А.Р. подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 43).

14.04.2025 представник позивача, адвокат Мочинський А.Р. через систему «Електронний суд» подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 49-52).

15.05.2025 представник позивача Мочинський А.Р. подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с. 57-79).

02.06.2025 представник позивача ОСОБА_3 подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, 21.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Третьої білоцерківської державної нотаріальної контори (а.с. 41).

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 6).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12315708 від 28.10.2006 вбачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7).

З листа заступника начальника Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області О.Ковбаси від 03.11.2023 вбачається, що Білоцерківським РУП ГУ НП в Київській області розглянуто звернення ОСОБА_1 щодо встановлення місця перебування та зв`язку з донькою ОСОБА_4 . До кінця проведеної перевірки встановити місце перебування та зв`язок з ОСОБА_4 не надалось можливим (а.с. 9).

Відповідно до відповіді заступника сільського голови Маловільшанської сільської ради О.Бурлаки від 02.04.2025, в Реєстрі територіальної громади відсутня інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 60).

Матеріали справи містять звіт про проведення технічного обстеження і оцінку технічного стану основних будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що будинок перебуває в обмежено придатному експлуатаційному стані; несуча здатність та міцність основних несучих та огороджуючих конструкцій на сьогоднішній день зберігається, та при цьому численні тріщини, протікання покрівлі, відсутність внутрішнього опорядження призводить до того, що конструкції постійно замокають, піддаються негативному атмосферному впливу та дії вітру; вода потрапляє під фундаменти і створює нерівномірні деформаційні просадки; замовник вимушений експлуатувати будинок для постійного проживання, але відсутність рівного покриття підлог та відкрита електрична проводка робить таке проживання небезпечним (а.с. 61-79).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до змісту статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Тобто, договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов.

Згідно ч. 2 ст. 727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За правилами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд має право прийняти посилання та твердження сторони лише у випадку їх належного доведення в ході розгляду справи, за виключенням випадків, коли такі обставини не потребують окремого доведення. При цьому сам лише факт відсутності заперечень іншої сторони проти таких посилань та тверджень не може вважатися їх визнанням.

Надаючи оцінку вказаним доводам, слід зазначити, що позивач добровільно, усвідомлюючи правові наслідки договору дарування, уклав оспорюваний договір. Позивачем не доведено наявності підстав безповоротної втрати дарунка і що будинок має для дарувальника велику немайнову цінність, яку майже 20 років тому, він відчужив саме у спосіб укладення договору дарування, а не за договором довічного утримання, чи іншими правочинами.

Позивач зазначає, що подарував будинок доньці, оскільки вважав що вона буде надавати допомогу по утриманню будинку, будинок потребує капітального ремонту.

Однак, матеріали справи не містять жодного доказу, що відповідач не проживала у вказаному будинку з 2006 року, чи не здійснювала там жодних ремонтних робіт, не доведено належними та достатніми доказами, що відповідачем допущена бездіяльність та недбайливе ставлення до предмета дарування, що створює загрозу безповоротної втрати дарунка, шляхом його руйнації, не надано доказів понесення позивачем будь-яких витрат на його утримання, відновлення.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів родинного зв`язку між сторонами (свідоцтва про народження).

Також, не можна залишити поза увагою, що позивачем не надано доказів в підтвердження статусу земельної ділянки на якій знаходиться спірний будинок. Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що в 2008 році відповідач приватизувала земельну ділянку на якій знаходиться будинок, однак зазначеному не надано доказів та сторона позивача вважає, що право власності на земельну ділянку ніяким чином не пов`язане з предметом даного спору.

Крім того, позивачем надано суду докази, що в 2021 році відповідач уклала ряд кредитних договорів, є боржником та їй надходять з банківських установ чисельні претензії по поверненню коштів. Зазначені обставини дають підстави припустити про можливе обтяження майна відповідача, як боржника. Однак матеріали справи не містять інформаційної довідки/витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно в підтвердження відсутності заборони на відчуження (іпотека, арешт) будинку АДРЕСА_1 .

Судом під час розгляду справи встановлено, що оспорюваний договір дарування будинку укладено у встановленому законом порядку, і підстав для його розірвання немає. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що правові підстави, передбачені ст.727 ЦК України для розірвання договору дарування відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. То судові витрати покладаються на позивача (ст. 141 ЦПК України)

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Руденко Надії Петрівни про розірвання договору дарування відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.06.2025 року

Суддя О. Я. Ярмола