ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____________
Справа №521/2229/25
Пр. № 2/521/2895/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Одеської міської ради, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,5 кв.м., житлової площі 20,0 кв.м., яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 липня 1993 року № НОМЕР_1 .

Зазначив, що при житті, ОСОБА_2 , а саме 28 серпня 2015 року оформила на його ім`я заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй та на що вона матиме право, заповіла йому.

Вказував, що він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, так як хворіє на дитячий церебральний параліч.

Стверджував, що у нього в грудні місяці 2024 року та спочатку січня 2025 року було загострення хвороби-дитячого церебрального паралічу, тому до 02 січня 2025 року він не мав змозі звернутися до нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини.

21 січня 2025 року він звернувся до державного нотаріусу Хаджибейської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але листом від 21 січня 2024 року №341/01-06 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку зі спливем строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з необхідністю його поновлення в судовому порядку.

Позивач вважає, що причини пропуску ним встановленого законом строку для прийняття ним спадщини є поважними, тому посилаючись на вище викладені обставини, просив суд визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, терміном чотири місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою суду від 12 лютого 2025 року справа була прийнята до розгляду та призначено підготовче судове засідання ( а.с.28).

Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року по справі було витребувано спадкову справу (а.с.59).

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с.80).

Позивач та його представник, діючий за ордером від 30 січня 2025 року у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали до суду заяву про підтримання позовних вимог, та просили суд розглянути справу за їх відсутність (а.с. 57,58,84).

Представник Одеської міської ради, діючий на підставі довіреності від 18 грудня 2024 року у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 68,69,81,82).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.42).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.42).

Батьками ОСОБА_5 були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.40).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 мати позивача, ОСОБА_4 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,5 кв.м., житлової площі 20,0 кв.м., яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 липня 1993 року № НОМЕР_1 (а.с.13).

Квартира АДРЕСА_1 складається з: кімнати, площею 20.0 кв.м., кухні, площею 6,4 кв.м., ванної кімнати, площею 3,0 кв.м., коридору, площею 4,1 кв.м., вбудованої шафи, площею 1,0 кв.м., балкону, площею 1,0 кв.м., що підтверджується технічним паспортом (а.с.14-15).

06 квітня 1994 року право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в ОМБТІ .

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом (а.с.12).

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, так як хворіє на дитячий церебральний параліч, що підтверджується пенсійним посвідченням медичними документами (а.с.11,21).

З матеріалів справи вбачається, що в грудні 2024 року у позивача виникле загострення хвороби-дитячого церебрального паралічу, тому він не мав змозі своєчасно прийняти спадщину, що підтверджується випискою з медичної карти (а.с.23,24,36-37).

21 січня 2024 року позивач звернувся до державного нотаріусу Хаджибейської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, але листом від 21 січня 2024 року №341/01-06 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку зі спливем строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з необхідністю його поновлення в судовому порядку, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.34,52).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , позивач у зв`язку з хворобою не мав можливості прийняти спадщину в установлений законом строк.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно з частинами 1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, тому має право на звернення до суду з зазначеними вимогами.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Зі змісту п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. При цьому необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважної причини.

Вказані обставини свідчать про існування для позивача об`єктивних труднощів для своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, а тому у відповідності до ч.1 ст. 81ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст.41Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 1211,20, які не сплачені позивачем при зверненні до суду, оскільки він є інвалідом 2 групи і від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнений (а.с. 21).

Керуючись ст. ст. 15, 16, 1216, 1261, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 17 травня 1999 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, протягом чотирьох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 червня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда