КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8951/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу осіб, які не брали участі у справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка подана адвокатом Ліпінським Єгором Вікторовичем на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Вороньківська сільська рада Бориспільского району про зобов`язання знести житлові будинки садибного типу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Вороньківська сільська рада Бориспільского району про зобов`язання знести житлові будинки садибного типу.

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій посилається на те, що в пред`явленому позові ОСОБА_8 заявив вимоги про знесення житлових будинків садибного типу по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 .

Ці об`єкти нерухомого майна розташовуються на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:018:0604 - :01:018:0608 та :01:018:0611 - :01:018:0613.

Відчуження цих житлових будинків садибного типу та земельних ділянок у власність інших осіб унеможливить виконання рішення суду та утруднить відновлення прав ОСОБА_8 .

Тому позивач просив суд накласти арешт на житлові будинки садибного типу по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:018:0604 - :01:018:0608 та :01:018:0611 - :01:018:0613, а також заборонити особам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо речових прав на ці об`єкти нерухомого майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на такі об`єкти нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_9 :

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_4 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_5 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_6 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_7 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_8 .

У задоволенні заяви в частині вимог про вжиття інших заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (які не брали участь у розгляді справи), в інтересах яких діє адвокат Ліпінський Є.О., подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 рокута ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилаються на те, що 27 лютого 2025 року між відповідачем ОСОБА_9 та кожним із апелянтів, які є ветеранами російсько-української війни, були укладені попередні договори дарування житлових будинків, на які накладено арешт оскаржуваною ухвалою суду. Вказують, що оскаржуваною ухвалою порушено права й охоронювані законом юридичні інтереси ветеранів як осіб, які мають намір прийняти у дар та бути обдарованими будинками на які накладено арешт ухвалою суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця позивача ОСОБА_8 адвокат Старовойтова Д.А. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року у справі № 359/10220/24 залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як встановлено із матеріалів справи, у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Вороньківська сільська рада Бориспільского району про зобов`язання знести житлові будинки садибного типу

Оскаржуваною ухвалоюБориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_9 :

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_3 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_4 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_5 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_6 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_7 ;

- житловий будинок садибного типу по АДРЕСА_8 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 листопада 2024 року арешт житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_6 , що був накладений на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2024 року, скасовано за ініціативою суду.

Обґрунтовуючи наявність у них права на апеляційне оскарження ухвали суду, апелянти вказували, що є особами, які не брали участі у даній цивільній справі, однак, вважають, що суд вирішив питання про їх права, оскільки оскаржувана ухвала створює їм перешкоди в укладенні договорів дарування щодо спірних будинків.

Разом з цим, до апеляційної скарги додані копії попередніх договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки, які були укладені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з відповідачем ОСОБА_9 27 лютого 2025 року, тобто, через чотири місяці після накладення арешту на будинки ухвалою суду.

Жодних доказів на підтвердження того, що станом на день постановлення ухвали про забезпечення позову18 жовтня 2024 року вказані будинки належали апелянтам чи що правовий статус цього майна в будь-який інший спосіб стосувався прав та обов`язків апелянтів, суду не надано.

Тобто, ухвалою суду про забезпечення позову у даній цивільній справіне вирішувалось питання щодо прав та обов`язків апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .Жодних обставин, що вказують на наявність підстав для залучення їх до розгляду даної справи, апеляційний суд не встановив.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом з тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо з мотивувальної частини рішення вбачаються висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Стаття 362 ЦПК України визначає, що у разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 20.08.2019 у справі № 908/2116/18 (Постанова ВС від 11 лютого 2020 року справа № 917/512/19)

Окрім цього, 17 лютого 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 206/2-1238/11, провадження № 61-23491 св 18 (ЄДРСРУ № 95067027) вказав, що суд апеляційної інстанції у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися має право закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13.

Більше того, аналогічної думки, щодо закриття провадження, як помилково відкритого, притримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, так 18 лютого 2021 року в рамках справи № 826/8079/18, адміністративне провадження № К/9901/65404/18 (ЄДРСРУ № 95009832) де вказав, що оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено можливість такого апеляційного оскарження, а підстави для відкриття апеляційного провадження були відсутні, тому апеляційне провадження підлягало закриттю як помилково відкрите.

Схожий підхід застосовувала Велика Палата Верховного Суду у справах №761/10509/17 (ухвала від 15.05.2019), №640/1266/19 (ухвала від 08.11.2019), №640/2306/19 (ухвала від 21.11.2019), №817/1768/18 (ухвала від 27.11.2019), №766/12353/18 (ухвала від 08.10.2019), №629/1261/15-а (ухвала від 21.01.2020), №826/4866/18 (ухвала від 05.02.2020), №1.380/2019/001145 (ухвала від 02.04.2020) та №826/10834/14 (ухвала від 29.12.2020).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі, оскільки оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про права та/або обов`язки, та/або ОСОБА_12 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а тому апеляційне провадження у даній справі слід закрити.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що, як встановлено із Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про скасування заходу забезпечення позову у даній справі.

Захід забезпечення позову у виді арешту житлових будинків садибного типу по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 , що був вжитий на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2024 року, скасовано.

Керуючись статтями 362, 365, 367, 381 - 384 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою осіб, які не брали участі у справі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , яка подана адвокатом Ліпінським Єгором Вікторовичем на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2024 року про забезпечення позову- закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 17 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома