Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5463/25
Провадження № 2/711/2548/25
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

19 червня 2025 року суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси Булгакова Ганна Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протиправним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання протиправним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки,-

в с т а н о в и в:

18.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив:

- визнати недійсними електронні торги, проведені 29.11.2021 ДП «Сетам» з примусової реалізації нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку, загальною площею 67,4 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер: :06:006:0026, загальною площею 0,0601 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом електронних торгів № 561449;

- визнати протиправним та скасувати протокол електронних торгів № 561449 від 29.11.2021 ДП «Сетам» з примусової реалізації нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку, загальною площею 67,4 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер: :06:006:0026, загальною площею 0,0601 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки, виданий приватним виконавцем Бурмага Є.А. 03.12.2021 щодо примусової реалізації нерухомого майна ОСОБА_3 , а саме: житлового будинку, загальною площею 67,4 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер: :06:006:0026, загальною площею 0,0601 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовну заяву подано з порушенням правил підсудності виходячи з наступного.

Положеннями частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 125 Конституції України закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, Суд наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції. Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут, який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна (стаття 30 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим частиною 1 статтею 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, частиною 1 статті 30 ЦПК України встановлено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, у пункті 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Таким чином, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Така ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору є визнання недійсним результатів електронних торгів, проведених 29.11.2021 ДП «Сетам» з примусової реалізації нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, спір між сторонами стосується нерухомого майна, а отже, відповідно до статті 30 ЦПК України, має розглядатися судом за місцем знаходження нерухомого майна.

Нерухоме майно, яке було предметом електронних торгів, розташоване на території Соснівського району м. Черкаси, на яку поширюється територіальна юрисдикція (підсудність) Соснівського районного суду м. Черкаси.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки нерухоме майно знаходиться на території Соснівського району м. Черкаси, з метою недопущення порушення правил підсудності, вважаю за необхідне передати матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця Бурмаги Є.А., ДП «Сетам», третя особа: ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протиправним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання протиправним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки для розгляду за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до частини 1 статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам», третя особа: ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, визнання протиправним та скасування протоколу проведення електронних торгів, визнання протиправним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки передати за підсудністю до Соснівського районного суду міста Черкаси (вулиця Гоголя, будинок 315, місто Черкаси, 18603).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г. В. Булгакова