Миколаївський апеляційний суд
Справа 487/1774/23
Провадження № 22-з/812/48/25
У Х В А Л А

19 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Яворської Ж.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі - Тищук Наталії Олексіївни, Лівінського Ігоря Володимировича та Шаманської Наталії Олександрівни у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В

У провадженні Миколаївського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу (справа №487/1774/23, провадження № 22-ц/812/1213/25).

Також, у провадженні Миколаївського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСББ "Єдність Миколаїв" до ОСОБА_1 про стягнення боргу (справа №487/1774/23, провадження № 22-ц/812/1248/25).

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 02 червня 2025 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року (провадження № 22-ц/812/1213/25) визначено склад колегії: головуюча суддя - Тищук Н.О., судді - учасники колегії Лівінський І.В., Шаманська Н.О.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09 червня 2025 року для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року (провадження № 22-ц/812/1248/25) визначено склад колегії: головуюча суддя - Тищук Н.О., судді - учасники колегії Лівінський І.В., Шаманська Н.О.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі головуючої Тищук Н.О. від 06 червня 2025 року (провадження № 22-ц/812/1213/25) апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання уточненого тексту апеляційної скарги та сплату судового збору.

11 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючої у справі - Тищук Н.О. (провадження № 22-ц/812/1213/25).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2025 року для вирішення питання про відвід визначено суддю Яворську Ж.М.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі судді Яворської Ж.М. від 17 червня 2025 року у задоволенні заяви про відвід відмовлено.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року (провадженні № 22-ц/812/1248/25) повернуто апелянту.

17 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід колегії суддів: головуюча - Тищук Н.О., судді учаники колегії - Лівінський І.В. та Шаманська Н.О.

Обгрунтовуючи підстави для відводу ОСОБА_1 зазначав, що ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі судді Тищук Н.О. від 06 червня 2025 року (провадження № 22-ц/812/1213/25) подану ним апеляційну скаргу на рішення від 01 травня 2025 року залишено без руху для подання уточненого тексту апеляційної скарги та сплати судового збору.

11 червня 2025 року у вказаному вище провадженні він подав заяву про відвід головуючої судді - Тищук Н.О.

Однак, 16 червня 2025 року, до розгляду поданої ним заяви про відвід (у провадженні № 22-ц/812/1213/25), Миколаївський апеляційний суд у складі колегії: головуючої судді Тищук Н.О., суддів-учасників колегії Лівінського І.В., Шаманської Н.О. (у провадженні № 22-ц/812/1248/25) повернув йому апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року про прийняття позову, відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду.

Посилаючись на приписи ч.3 ст. 40 ЦПК України, в редакції станом на 11 грудня 2019 року, зазначав, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Тобто, на його переконання, до вирішення заяви про відвід, судді не можуть вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних з подальшим процесуальним рухом справи, тому просив відвести колегію суддів: Тищук Н.О., Лівінського І.В., Шаманську Н.О. та передати справу для розгляду іншому судді.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленоговідводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2025 року для вирішення питання про відвід визначено суддю Яворську Ж.М.

У поданій заяві ОСОБА_1 просив розгляд питання про відвід проводити за його участі з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду питання про відвід із повідомленням учасників справи.

За таких обставин, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Тищук Н.О., Лівінського І.В. та Шаманської Н.О., вважаю, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді викладені в ст. 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст.37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із змісту заяви ОСОБА_1 про відвід, мотивування якої зводиться до того, що оскільки ним заявлено відвід судді Тищук Н.О. під час розгляду його апеляційної скарги на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року і питання про який не вирішено, колегія суддів у складі Тищук Н.О., Лівінського І.В. та Шаманської Н.О. не могли вчиняти жодних процесуальних дій під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року (провадження № 22-ц/812/1248/25).

При цьому, ОСОБА_1 посилається на приписи ч.3 ст. 40 ЦПК України, в редакції на 11 грудня 2019 року, у якій зазначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року, який набрав чинності 07 лютого 2020 року, ч.3 ст. 40 ЦПК України викладена в новій редакції і є чинною дотепер.

За приписами ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Зважаючи на викладене аргументи заяви ОСОБА_1 про те, що до вирішення заяви про відвід судді такий суддя не може вчиняти буд-яких інших процесуальних дій пов`язаних з процесуальним рухом справи є такими, що не ґрунтуються на приписах діючого цивільного процесуального законодавства

В свою чергу, у заяві ОСОБА_1 не наведено підстав для відводу колегії суддів в складі суддів: Тищук Н.О., Лівінського І.В. та Шаманської Н.О., які визначені у ст.36 ЦПК України.

Оцінюючи доводи заяви про відвід, вважаю, що такі по своїй суті зводяться до незгоди заявника із процесуальними рішеннями колегії суддів в цій справі (справа №487/1774/23, провадження № 22-ц/812/1248/25), що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу суддів.

Частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що колегія суддів у складі Тищук Н.О., Лівінського І.В. та Шаманської Н.О. порушує право ОСОБА_1 на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом та не свідчать про упередженість та необ`єктивність цих суддів.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Тищук Наталії Олексіївни, Лівінського Ігоря Володимировича та Шаманської Наталії Олександрівни у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська