Справа № 642/6758/24
№ провадження 2/646/1541/2025
17.06.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПАТ «СК «АРКС») через представника звернулись до суду із вказаною вище позовною заявою в обґрунтування якої зазначили, що 31.01.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві по вул. С. Стрільців, 20 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 .
Так, водій автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перед початком руху, не переконалася в безпечності маневру під час руху заднім ходом не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 3400 грн. 00 коп.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Розгляд справи просив проводити за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.
Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлено, що 31.01.2024 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві по вул. С. Стрільців, 20 водій автомобіля марки «Subaru», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перед початком руху, не переконалася в безпечності маневру під час руху заднім ходом не звернулася за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 3400 грн. 00 коп.
Судом встановлено, що потерпіла особа, а саме власник автомобіля «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «СК «АРКС» з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 9).
Згідно розглянутої заяви власника пошкодженого транспортного засобу, автомобіля марки «Volvo» д.н.з. НОМЕР_2 , дану дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховим випадком, на підставі акту огляду транспортного засобу; ремонтної калькуляції, розрахунку суми страхового відшкодування (а.с.9-18).
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, тому ПрАТ «СК «АРКС» має право на відшкодування понесених збитків з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки, стороною відповідача не надано будь-яких доказів на підтвердження заперечень проти позову, суд бере до уваги лише письмові докази надані позивачем.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Основ`янським районним судом міста Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя