Провадження №2/752/3232/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Фінанс») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №4 шляхом обміну електронними повідомленнями згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» виконало свої зобов`язання, перерахувавши грошові кошти в розмірі 5000 грн. на картку відповідача.

Однак позичальник порушив умови договору, не повернув кредит і проценти, що призвело до виникнення заборгованості.

05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 556/ФК-22, згідно з яким первісний кредитор передає новому кредитору права вимоги за кредитними договорами, зокрема і за договором, укладеним із відповідачем, в обмін на оплату.

Заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №4 від 26.06.2021 становить: заборгованість по тілу кредиту - 5000 грн.; заборгованість по відсотках - 15689 грн., а загальний розмір заборгованості - 20689 грн.

Просив стягнути зазначену заборгованість, судовий збір та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

11.12.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребувано докази.

16.12.2024 на електрону пошту Голосіївського районного суду міста Києва надійшли заперечення від відповідача, в яких вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначила, що строк позовної давності почався з моменту прострочення зобов`язання 09.08.2021, коли вона мала здійснити платіж, але не зробила цього, відповідно строк позовної давності сплив 09.08.2024, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

25.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено договір № 49273 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.

25.06.2021 ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем підписано спеціальні умови №74 до договору кредитної лінії № 49273 від 25.06.2021, відповідно до умов яких відповідач погодила наступні умови отримання кредиту: сума кредиту - 5000 грн., термін кредиту - 7 днів, розмір процентної ставки - 1,6% в день. Загальна вартість кредиту складає 5560 грн., що включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 560 грн. та суму кредиту у розмірі 5000 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору кредитної лінії №49273 від 25.06.2021 нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється за процентною ставкою: визначеною відповідними Спеціальними умовами, в межах Первинного строку Кредиту; передбаченою відповідною Угодою про продовження, в межах строку такої Угоди про продовження. У випадку користування Кредитом понад строк, встановлений відповідними Спеціальними умовами (за умови відсутності чинних Угод про продовження) або Угодами про продовження (у разі укладання), більш ніж на 3 календарних дня, особливі умови, встановлені для Позичальника Програмою лояльності, втрачають силу, застосовується Базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування Кредитом (у разі наявності Угоди про продовження - за період останньої Угоди про продовження) підлягають перерахуванню за Базовою процентною ставкою. При цьому, Позичальник розуміє та погоджується, що застосування процентної ставки без знижки не можливо вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Позичальника, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах процентної ставки, передбаченої цим Договором, а можливість отримання знижки забезпечена для Позичальника лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

У випадку укладання Угоди про продовження Позичальник як учасник Програми лояльності може отримати від Кредитодавця індивідуальну знижку до Базової процентної ставки на період дії такої Угоди про продовження. При цьому Позичальник розуміє та надає згоду Кредитодавцю, що застосування іншої процентної ставки залежить від того чи отримає Позичальник індивідуальну знижку від Кредитодавця на процентну ставку, та у випадку такого отримання Позичальник погоджується, що застосування іншої процентної ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов цього Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені домовленістю Сторін.

Відповідно до розділу 4 договору кредитної лінії № 49273 від 25.06.2021 строк Кредиту може продовжений Угодою про продовження, яка може бути ініційована Позичальником. 4.2. З метою продовження строку Кредиту Позичальник повинен: виявити бажання продовжити строк Кредиту та повідомити про це Кредитодавця через Особистий кабінет (функція «оформити пролонгацію»); у разі отримання у Особистому кабінеті пропозиції Кредитодавця щодо продовження строку Кредиту, яка включає інформацію про Процентну ставку, яка застосовуватиметься на період продовження, а також суму Платежу, у разі згоди з цією пропозицією оплатити Платіж у повному обсязі.

Здійснення Позичальником Платежу є вчиненням дій, що підтверджують його прийняття пропозицію Кредитодавця укласти відповідну Угоду про продовження, окреме підписання Угоди про продовження у такому разі не вимагається.

04.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено додаткову угоду про зміни умов договору №4 від 25.06.2021 відповідно до умов якої за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 04.07.2021 фактично нарахованих процентів по договору № 4 від 25.06.2021 в сумі 560 гривень, сторони дійшли згоди змінити п. 1.2., п. 1.3. Договору, виклавши його у такій редакції:

«1.2. Кредит надається строком до 18.07.2021, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.».

У випадку, якщо в п.1.5.1. Договору знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, яка отримана Позичальником від Кредитора відповідно до умов «Офіційних правил «Кредит під 0,01%» на перший кредит для нових користувачів фінансових послуг», які розміщені на веб-сайті Кредитора та у разі ініціювання таким Позичальником продовження (пролонгації) строку кредиту і за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 04.07.2021 фактично нарахованих процентів по договору № 4 від 25.06.2021.

Сторони дійшли згоди змінити п. 1.2., п.1.3.1. Договору, виклавши їх у таких редакціях:

«1.2. Кредит надається строком до 18.07.2021, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.» та «1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71 % в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї Додаткової угоди, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому Позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим Договором застосовуються за домовленістю Сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для Позичальника.».

При порушенні Позичальником виконання зобов`язань визначених в п. 1, п. 2 цієї Додаткової угоди, дія цієї Додаткової угоди анулюється, сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї Додаткової угоди.

19.07.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено додаткову угоду про зміни умов договору №4 від 25.06.2021 відповідно до умов якої за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 19.07.2021 фактично нарахованих процентів по договору № 4 від 25.06.2021 в сумі 1120 гривень, сторони дійшли згоди змінити п. 1.2., п. 1.3. Договору, виклавши його у такій редакції: « 1.2. Кредит надається строком до 02/08/2021 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.».

У випадку, якщо в п.1.5.1. Договору знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, яка отримана Позичальником від Кредитора відповідно до умов «Офіційних правил «Кредит під 0,01%» на перший кредит для нових користувачів фінансових послуг», які розміщені на веб-сайті Кредитора та у разі ініціювання таким Позичальником продовження (пролонгації) строку кредиту і за умови сплати Позичальником Кредитору в строк до 19.07.2021 року фактично нарахованих процентів по договору № 4 від 25.06.2021 в сумі 1120 гривень, Сторони дійшли згоди змінити п. 1.2., п.1.3.1. Договору, виклавши їх у таких редакціях: «1.2. Кредит надається строком до 02/08/2021 року, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.» та «1.3.1. Знижена процентна ставка 1,71 % в день від суми кредиту, застосовується у межах нового строку надання кредиту (з 1-го (першого) дня пролонгації), зазначеного у п. 3 цієї Додаткової угоди, якщо в цей строк Позичальник здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку. При цьому Позичальник погоджується, що умови про встановлення різних процентних ставок за цим Договором застосовуються за домовленістю Сторін та не є наслідком погіршення умов користування кредитом для Позичальника.»

17.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено додаткову угоду про зміни умов договору №4 від 25.06.2021 щодо реструктуризації заборгованості, відповідно до умов якої у порядку та на умовах, визначених цією Додатковою угодою, Кредитор та Боржник досягли взаємної згоди щодо реструктуризації заборгованості, що виникла у Боржника перед Кредитором згідно з Договором та яка не погашена на дату укладення цієї Додаткової угоди (далі - заборгованість). На період дії реструктуризації Кредитором нарахування процентів за користуванням кредитом за Договором зупиняється.

Загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації за даною Додатковою угодою, складає 7570 грн., з яких: сума кредиту - 5000 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 1790 грн. та прострочені проценти за користування кредитом - 780 грн., передбачені п.6.3. Договору.

Боржник зобов`язується у повному обсязі погасити заборгованість, яка зазначену в п.2 цієї Додаткової угоди, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитора 6 (шістьма) рівними частинами (далі - платіж (і)).

У випадку порушення Боржником своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості шляхом внесення чергового платежу у строк і сумі, визначений Графіком погашення заборгованості, дія цієї Додаткової угоди анулюється, Графік погашення заборгованості коригуванню не підлягає, Боржник втрачає право на реструктуризацію за цією Додатковою угодою і Сторони повертаються до умов, що діяли до укладення цієї Додаткової угоди. Товариство з моменту призупинення поновлює Боржнику нарахування процентів за користування кредитом та здійснює перерахунок процентів за користування кредитом за весь період призупинення на залишок фактичної заборгованості за кредитом. Боржник у подальшому має право повторно звернутися до Кредитора за оформленням реструктуризації заборгованості за Договором.

19.08.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено додаткову угоду про зміни умов договору №4 від 25.06.2021 щодо реструктуризації заборгованості, відповідно до умов якої у порядку та на умовах, визначених цією Додатковою угодою, Кредитор та Боржник досягли взаємної згоди щодо реструктуризації заборгованості, що виникла у Боржника перед Кредитором згідно з Договором та яка не погашена на дату укладення цієї Додаткової угоди.

На період дії реструктуризації Кредитором нарахування процентів за користуванням кредитом за Договором зупиняється.

Загальна сума заборгованості, що підлягає реструктуризації, за даною Додатковою угодою, складає 7830 грн., з яких: сума кредиту 5000 грн.; нараховані проценти за користування кредитом 1790 грн. та прострочені проценти за користування кредитом 1040 грн., передбачені п.6.3. Договору.

Відповідно до підтвердження АТ «ПУМБ» 26.06.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_1 було перераховано 5000 грн.

05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №556/ФК-22, за умовами якого ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передало (відступило) ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги зазначені в реєстрі, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, за що сплатило грошові кошти.

Відповідно до витягу з додатку 1 до вказаного договору ТОВ «Діджи Фінанс» прийняло право вимоги зокрема відносно ОСОБА_1 за договором № на загальну суму заборгованості у розмірі 20689 грн., яка складається з заборгованості за тілом - 5000 грн, заборгованості за відсотками 15689 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №4 від 25.06.2021 заборгованість відповідача становить 20689 грн.

Також з вищезазначеного розрахунку вбачається, що 04.07.2021 відповідач здійснила погашення відсотків у розмірі 560 грн.; 19.07.2021 - у розмірі 1120 грн.; 11.08.2021 - у розмірі 1170 грн. та 30 грн.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Положеннями ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року по справі №666/4957/15 вказав на те, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Кредитний договір, як і договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 25.06.2021 між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем підписано спеціальні умови №74 до договору кредитної лінії №49273 від 25.06.2021, відповідно до умов яких відповідач погодила наступні умови отримання кредиту: сума кредиту - 5000 грн., термін кредиту - 7 днів, розмір процентної ставки - 1,6% в день. Загальна вартість кредиту складає 5560 грн., що включає в себе проценти за користування кредитом у розмірі 560 грн. та суму кредиту у розмірі 5000 грн.

Також встановлено, що ТОВ «Компані Інвест Фінанс» свої зобов`язання за укладеним договором виконало, на відміну від позичальника, який своєчасно до встановленого графіку не повертав платежі в строк та розмірі, визначених умовами кредитного договору, тобто не виконував свої зобов`язання належним чином, що призвело до виникнення заборгованості.

Будь-яких доказів про повне або часткове спростування позовних вимог відповідачем не надано.

Відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог через сплив позовної давності.

З урахуванням наданих доказів, суд вважає за можливе стягнути на користь позивача до якого перейшло право вимоги за кредитним договором №4 від 26.06.2021 заборгованість в сумі 20689 грн., яка складається з 5000 грн. - заборгованість за кредитом, 15689 грн. - заборгованість за відсотками.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування строків давності у цій справі, суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки.

За змістом ч.2 ст.259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Судом встановлено, що кредитний договір був укладений між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та відповідачем 25.06.2021 строком на 7 днів, який в подальшому був продовжений до 02.08.2021. Тобто, початком строку позовної давності, у межах якого ймовірному первісному кредитору ПАТ «Інвест Фінанс» необхідно було би звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості, є 02.08.2021. Таким чином, трирічний строк давності мав би сплинути 02.08.2024.

Водночас, 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положения» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, тому трирічний строк позовної давності не пропущений, оскільки на час подання позовної заяви у грудні 2024 року, такий строк був продовжений, а потім зупинений вищевказаними нормами законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для застосування у цій справі строків позовної давності до вимог позивача.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Щодо судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 6000 грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані відповідні документи.

Таким чином враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, з урахуванням засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4000 грн. судових витрат на правову допомогу.

Загалом сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 6422,40 грн. (2422,40 грн. + 4000 грн.= 6422,40 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за договором про споживчий кредит від 26.06.2021 №4 у розмірі 20689 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 6422 (шість тисяч чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення складено 17.06.2025.

Суддя Ж. І. Кордюкова