Справа №712/6805/25
Провадження №2/712/3042/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.06.2025 м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Чапліна Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, у якому просить:

- припинити право власності ОСОБА_6 на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- припинити право власності ОСОБА_4 на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ;

- визначити частку померлого ОСОБА_7 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,1 кв.м., у розмірі 1;

- визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності, у розмірі 1/4 на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_3 право спільної часткової власності у розмірі 1/4 на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 право спільної часткової власності, у розмірі 1/4 на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_4 право спільної часткової власності, у розмірі 1/4 на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час вирішення питання про відкриття провадження суддя встановила, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Пунктом 6 ч. 3 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Разом з тим, до позовної заяви додано інформацію про зареєстроване право власності від 12.07.2024 та не додано актуальних відомостей про зареєстроване право власності на вищезазначену квартиру.

Відтак, позивачу на виконання вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України пропонується надати докази права власності або права користування квартирою, які є актуальними на теперішній час (Інформацію з Державного реєстру речових прав або Відомості про зареєстроване право власності з органів БТІ).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі №916/1220/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17, провадження №12-76гс18).

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У якості доказу вартості майна суду може бути поданий звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Згідно з позовною заявою, позивачем зазначено ціну позову 243 100,00 грн.

На підтвердження сплати судового збору позивачем надано до суду квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 16.05.2025 про сплату судового збору у загальному розмірі 14 586,00 грн.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивач не навів підстави та не додав документи, з яких суд міг би визначити вартість майна, або ж докази неможливості визначення точної ціни позову за вимогами майнового характеру на день подання позову.

Суд зазначає, що для усунення недоліків позовної заяви позивач повинен надати документи, які підтверджують дійсну вартість спірного майна, зокрема, висновок оцінки щодо визначення його вартості на час звернення до суду, зазначити вартість майна та сплатити судовий збір у розмірі 1% від вартості майна, з урахуванням сплаченого судового збору.

Звернувшись із даним позовом позивач просить визнати частку померлого ОСОБА_7 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,1 кв.м., у розмірі 1; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 право спільної часткової власності у розмірі по 1/4 на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

При цьому дана вимога не узгоджується з вимогами ст.16 ЦК України. Також не обґрунтовано підставу такої вимоги до відповідачів, не зазначено яке порушене право задоволенням такої вимоги буде захищене. Крім того, такою вимогою позивач просить визнати право на частку квартири за померлою особою.

Суд звертає увагу, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними відповідно до статей 370, 372 ЦК. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду, а також для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Відповідно до ст.66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Також, зі змісту позовних вимог вбачається, що суд фактично має вирішити питання визнання права власності на спадкове майно. Однак, відомостей щодо наявності чи відсутності інших спадкоємців, а також прийняття чи неприйняття ними спадщини суду не надано.

У силу ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Позивачем не надано доказів на підтвердження звернення до нотаріуса та мотивованої письмової постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, як це також передбачено Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Про обов`язкову наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, також зазначено у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року.

Згідно з п.п. 23, 24 вказаної Постанови судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 вищевказаної Постанови повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Матеріали позовної заяви не містять відповідних доказів того, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із зазначенням причин відмови (обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії), що свідчить про відсутність спору та передчасне звернення останньої до суду з вказаним позовом, доказів, які б свідчили про неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину суду не надано.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. ст.ст.175, 177, 185, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України "Про судовий збір", суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Позивачу необхідно усунути, вказані в ухвалі недоліки, у строк, який не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали.

У випадку не усунення вказаних недоліків позовна заява буде визнана не поданою та повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Чапліна