У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Справа № 542/1025/25

Провадження номер 2-н/542/230/25

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Кашуба М.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, алміентів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку -

у с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника на свою користь аліментів: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною віком до 3 років у розмірі мінімального прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не входить у вичерпний перелік вимог, встановлений ст. 161 ЦПК України, за якими може бути видано судовий наказ.

Пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи наведені положення закону, оскільки можливий окремий розгляд вимоги заявника про стягнення аліментів на утримання дитини, а заявлена заявником вимога про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку не підлягає розгляду у наказному провадженні, тому у видачі судового наказу в цій частині слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.