Справа №461/4757/25
Провадження №2-о/461/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кротової О.Б.,

секретар судового засідання Басараб Д.Е.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Судомляк І.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

16.06.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Судомляк І.К., звернулася до Галицького районного суду м. Львова з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо кривдника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким заборонити ОСОБА_2 на строк 6 (шість) місяців: перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви заявник покликається на те, що вона є бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає разом з останнім за зареєстрованим місцем проживання. Житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_3 . Зазначає, що ОСОБА_2 постійно вчиняє щодо неї фізичне, психологічне та економічне домашнє насильство. Так, ОСОБА_2 вироком Галицького районного суду у м. Львова від 21.11.2024 притягнуто до кримінальної відповідальності за нанесення їй тілесних ушкоджень (ножового поранення). Такі дії останній вчиняє у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» з червня 2023 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зокрема, такий вчиняє скандали в присутності, тому числі своєї матері, ображає її нецензурною лайкою, погрожує застосуванням фізичного насильства та застосовує таке. Також постійно присутні словесні образи, погрози, приниження, переслідування та залякування. ОСОБА_2 викрадає з дому речі, ніде не працює, внаслідок чого вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Усі ці дії постійно викликають у неї побоювання за свою безпеку, спричиняють їй невимовну емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали вже непоправиму шкоду її психічному здоров`ю. Вказані дії ОСОБА_2 мають систематичний та довготривалий характер, починаючи з 2015 року, у зв`язку із чим вона неодноразово зверталась до органів поліції, викликала їх до дому по факту насилля, за результатами яких, відносно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи, а також судами винесено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та не виконання вимог тимчасового заборонного припису. Натомість, на зауваження, неодноразово здійснені працівниками поліції, бесіди профілактичного характеру, винесені термінові заборонні приписи, численні судові провадження, постанови суду про притягнення кривдника до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не реагує та продовжує свою протиправну діяльність щодо неї. 03.06.2025 ОСОБА_2 вкотре вчинив щодо неї домашнє насильство та щодо нього винесено терміновий заборонний припис. Так, ОСОБА_2 є військовослужбовцем, щодо якого було постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження (самовільне залишення військової частини) з обов`язком з`явитись до військової частини для продовження проходження військової служби. Натомість, останній продовжує переховуватись за адресою: АДРЕСА_1 , після повторного самовільного залишення військової частини та щодо нього відбувається розгляд питання притягнення до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України Зарічним районним судом м. Суми (справа №592/6049/25). Зазначає, що ОСОБА_2 фізично здоровий, може працювати та тимчасово орендувати житло. Відсутність офіційного доходу та доказів наявності іншого житла у останнього не можуть слугувати перешкодою для застосування до кривдника тимчасового обмеження прав. Оскільки є високою вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо неї, ризики є реальними та підтверджуються наданими нею доказами - для забезпечення ефективного захисту до кривдника ОСОБА_2 дієвим є застосування обмежувального припису із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Ухвалою судді від 16.06.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Судомляк І.К. заяву підтримали з підстав, у такій наведених, просили задоволити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Статтею 293 ЦПК України визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження, зокрема частиною 3 даної статті передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Так, главою 13 розділу IV ЦПК України передбачено можливість розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Згідно з п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За змістом п.п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» , домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких дід (баба) та онук (онука).

За змістом ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Пунктом четвертим частини першої статті 18 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено,що до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2020 в справі №754/6995/19 (провадження № 61-16980св19).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №756/2072/18, від 30 січня 2020 року у справі №545/744/19, від 10 лютого 2021 року у справі №761/49109/19 сформульовано правову позицію про те, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є внуком ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади від 21.05.2025, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Постановами Галицького районного суду м. Львова від 15.01.2016 (справа №461/11532/15-п), від 04.12.2019 (справа №461/8757/19), від 05.12.2022 (справа №461/6239/22), від 03.10.2024 (справа №461/6770/24), від 20.09.2024 (справа №461/6860/24), ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУПАП (вчинення домашнього насильства) та накладено адміністративні стягнення.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2023 (справа №461/5583/23) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУПАП на накладено на нього адміністративне стягнення за те, що він 07.06.2023 о 22:30 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння словесно ображав свою бабцю та погрожував їй ножем, так дії вчинено повторно протягом року, чим вчинив психологічне домашнє насильство.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 24.02.2025 (справа №461/1042/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУПАП на накладено адміністративне стягнення за те, що він 18.12.2024 близько 15 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, вчинив відносно своєї бабці ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у штовханні, образах, погрозах та нецензурних висловлюваннях на адресу потерпілої, внаслідок чого останній спричинено шкоду її психічному здоров`ю.

Відповідно до постанови Галицького районного суду м. Львова від 01.04.2025 (справа №463/254/25) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУПАП на накладено на нього адміністративне стягнення, за те, що він 02.01.2025 о 17 год. 18 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї бабусі ОСОБА_1 психологічне домашнє насильство, а саме: ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

Згідно постанови Галицького районного суду м. Львова від 30.04.2025 (справа №461/3380/25), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення. Направлено ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на три місяці.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.11.2024 у справі №461/9367/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу. Зі змісту вироку встановлено, що ОСОБА_2 25.10.2024 близько 13.20 годин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю бабусею ОСОБА_1 , наніс один удар кухонним ножем, який тримав в руці, в спину ОСОБА_1 , в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани нижньої частини спини та таза, різаної рани поперекової ділянки спини, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

02.01.2025 відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610307, який 02.01.2025 близько 21 год. 55 хв. за адресою АДРЕСА_1 , поводив себе агресивно, словесно ображав, погрожував фізичною розправою своїй бабусі - ОСОБА_1 , та застосовано відносно такого наступні заходи термінового заборонного припису: зобов`язання залишати місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який час контактувати з постраждалою особою.

Окрім цього, 09.04.2025 відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серії АА №610436, який 09.04.2025 близько 18 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_1 , словесно ображав свою бабцю - ОСОБА_1 , погрожував їй фізичною розправою, та застосовано відносно такого наступні заходи термінового заборонного припису: зобов`язання залишати місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який час контактувати з постраждалою особою.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 20.05.2025 у справі №461/3124/25, за невиконання термінового заборонного припису серії АА №610436, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

03.06.2025 відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис серії АА №612444, який 03.06.2025 близько 21 год. 30 хв. за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, шарпав свою бабусю, словесно ображав, та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне і фізичне домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , та застосовано відносно такого наступні заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: зобов`язання залишати місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який час контактувати з постраждалою особою.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 03.01.2025 у справі №944/2753/24 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби, кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Зобов`язано ОСОБА_2 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 , для продовження проходження військової служби.

На даний час на розгляді Зарічного районного суду м. Суми перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003988, про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.5 ст.407 КК України.

08.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до начальника ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Сабанюка Т. з заявою, в якій повідомила, що її внук ОСОБА_2 знущається над нею, вимагає гроші, виражається нецензурною лайкою в її сторону, застосовує фізичну силу, не працює, у зв`язку з чим просить прийняти до останнього міри.

Відтак, з урахуванням встановлених фактичних обставин та за наслідками оцінки ризиків в їх сукупності, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства носить тривалий та систематичний характер та в подальшому існує ризик можливого продовження таких дій ОСОБА_2 , а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме слід видати обмежувальний припис строком на шість місяців з метою захисту заявника від домашнього насильства, і запобігання можливим повторним спробам вчинення такого з боку ОСОБА_2 .

Також, суд зважає і на те, що вжиттям заходів, про які йшлося, обмежуються права ОСОБА_2 , зокрема, право на користування житлом, майном (зокрема, залишеним у квартирі), тощо.

Однак, такі заходи, як вбачається із наведених вище норм закону та практики ЄСПЛ є виправданими, оскільки таких прав заінтересована особа не позбавляється, а такі лише законно тимчасово обмежуються з метою забезпечення реалізації та захисту прав постраждалих від домашнього насильства осіб, а саме прав на життя, здоров`я, безпеку, житло, свободу, тощо, що слід вважати мають у даному випадку пріоритет.

Такі заходи відповідно є законними, переслідують законну мету та слід вважати є пропорційними до мети, що переслідується (необхідними в демократичному суспільстві) та зважаючи на викладені вище обставини справи є виправданим у даному випадку та таким, що покликаний мінімізувати ризики негативної поведінки заінтересованої особи у майбутньому або і виправити таку його негативну поведінку.

Згідно правового висновку, зробленого Верховним Судом у справі №756/3859/19 (провадження №61-11564св19) обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Таким чином, видача обмежувального припису не ставиться в залежність від набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення законної сили, оскільки захисна і превентивна функція такого припису покликані убезпечити потерпілу особу від можливого повторного вчинення щодо неї протиправних дій до часу прийняття відповідних остаточних рішень, зокрема і в адміністративних провадженнях.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258, 259, 293, 350-1, 350-5, 350-6 ЦПК України, ст.ст.1, 18, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього таких обов`язків:

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк обмежувального припису 6 (шість) місяців, тобто до 17.12.2025.

Строк дії обмежувального припису обчислювати з дня ухвалення рішення.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Копії повного рішення суду вручити учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Повідомити про прийняте рішення Львівське районне управління поліції №1 Головного управління національної поліції у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 17.06.2025.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

заінтересована особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя О.Б. Кротова