Справа № 191/363/25
Провадження № 2/191/202/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- Форощука О.В.

за участі секретаря судового засідання Рибак М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» Погуралов А.О. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.05.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 09518-05/2024, за яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. (споживчий кредит).

Договір було укладено сторонами у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст.10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб - сайту позивача, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором (прийнявши вхідний дзвінок від товариства, підтвердивши відповідну дію, текс якого наведений у реквізитах договору.

Детальний порядок укладення договору на виконання вимог Національного банку України міститься в самому договорі ( розділ 2 Договору). Пунктом 7.6 Договору встановлено, що підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб - сайті Товариства. Таким чином, договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позивача всіх особистих даних (у тому числі паспортних даних) та введення отриманого відповідачем на його телефон одноразового ідентифікатора у якості акценту електронного договору, після відповідач отримав грошові кошти на свій банківський рахунок за реквізитами введеної ним банківської картки. У день укладення договору грошові кошти в сумі 20 000,000 гривень були успішно зараховані на банківський рахунок відповідача, доказом чого є довідка платіжної системи успішний переказ коштів, через яку позивачем здійснювалось зарахування. Пунктом 1.4.1 Договору встановлено, що процента ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього договору становить 120 календарних днів. Процентна ставка є фіксованою. Згідно розрахунку, загальна заборгованість відповідача станом на день його формування становить 55 900,00 грн. та складається із: 20 000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 30 900,00 - заборгованість за процентами, 5 000 заборгованість по штрафам.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (): - заборгованість за Договором у загальному розмірі 55 900 грн. та судовий збір у розмірі 2 422 гривень 40 гривень.

Представник позивача за довіреністю Поругалов А.О. направив клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, попередньо від представника відповідачки Цокало Т.М. надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджуючись із застосуванням денної процентної ставки у розмірі 1,50% за кожен день користування кредитом, а також безпідставно нарахованого штрафу, визнає позовні вимоги частково, а саме в розмірі 40 600 грн., із яких: 20 000 грн. тіло кредиту, 20 600 грн. заборгованість за процентами. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. Крім цього, просить стягнути з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 всі понесені судові витрати ( а.с. 14-20).

Представником позивача надано суду відповідь на відзив, відповідно до якого, останній зазначив, що припущення відповідача про неправомірність умов договору є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач дотримується вимог Закону № 3498-IX, п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», вимог регулятора (Національного банку України), що здійснює державне регулювання та нагляд у сфері споживчого кредитування з метою недопущення порушення прав споживачів. Позивачем, також законно здійснено нарахування штрафу відповідно до умов споживчого договору та вимог спеціального Закону України «Про споживче кредитування», що відображено у розрахунку заборгованості. Вважає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу відповідачем, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (а.с. 30-35).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

06.05.2024 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 у порядку Закону України «Про електронну комерцію» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 09518-05/2024, за яким відповідач отримав грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.

Договір було укладено сторонами у вигляді електронного правочину у порядку ст.ст.10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб - сайту позивача, шляхом його підписання одноразовим ідентифікатором (прийнявши вхідний дзвінок від товариства, підтвердивши відповідну дію, текс якого наведений у реквізитах договору. Детальний порядок укладення договору на виконання вимог Національного банку України міститься в самому договорі ( розділ 2 Договору).

У день укладення договору грошові кошти в сумі 20 000,000 гривень були успішно зараховані на банківський рахунок відповідача, доказом чого є довідка платіжної системи успішний переказ коштів, через яку позивачем здійснювалось зарахування.

Пунктом 1.4.1 Договору встановлено, що денна процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредитування ,вказаного в п.1.2 цього Договору.

Денна процентна ставка за цим Договором розрахована за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%,де ДПС денна процентна ставка; ЗВСК загальні витрати за кредитом (сума всіх нарахувань згідно Графіку платежів до цього Договору); ЗРК загальний розмір кредиту (вказаний в п.1.1. Договору); t строк кредитування у днях (вказаний в п.1.2 Договору).Загальні витрати, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом та орієнтовна загальна вартість кредиту станом на день його оформлення вказуються в Графіку платежів до цьогоДоговору.1.4.2. Клієнт має право 04.06.2024 сплатити перший платіж відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Графік платежів), з урахуванням знижки в розмірі ---%. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (прострочення сплати першого платежу) він зобов`язаний сплатити перший платіж (за перший розрахунковий період) в розмірі, визначеному Графіком платежів.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим Договором передбачено в п.5.3. цього Договору.

В додатку №1 Договору про надання фінансового кредиту № 09518-05/2024 від 06.05.2024 року міститься Графік платежів, який підписаний електронним підписом відповідача.

Згідно розрахунку, загальна заборгованість відповідача станом на день його формування становить 55 900,00 грн. та складається із: 20 000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 30 900,00 - заборгованість за процентами, 5 000 заборгованість по штрафам.

Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 1ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При цьому, за нормою ч.1ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині 1ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідач своїх зобов`язань не виконала, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 55 900 грн.

ОСОБА_1 будучи вільною в укладенні кредитного договору та обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами згідно графіку, з яким погодилася підписавши кредитні документи електронним підписом одноразовим ідентифікатором - погодила умови сплати процентів за користування кредитними коштами.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договорів належним чином, а відповідач ухилився від виконання взятих на себе договірних зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів у зв`язку з чим, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 50 900,00 грн. та складається із: 20 000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 30 900,00 - заборгованість за процентами.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за порушення виконання зобов`язань за укладеним договором задоволенню не підлягають з огляду на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Як встановлено судом, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким внесено вищевказані зміни, набув чинності 17.03.2022 року.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан, дію якого на момент розгляду справи не припинено.

Отже, зважаючи на вищевикладене, з огляду на те, що відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачу нараховано штраф за 2024 рік, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, відмовивши у стягненні штрафу в розмірі 5000 гривень.

Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., та враховуючи часткове задоволення цього позову, тому слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2 205 грн. 72 коп.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч. 1, 3-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Перевіривши надані відповідачем докази щодо понесених витрат на правничу допомогу: договір № 1191 про надання правничої допомоги від 30.01.2025 р. (а.с. 22-24); акт приймання-передачі правничої допомоги № 1 від 10.02.2025 р. до договору № 1191 про надання правничої допомоги від 30.01.2025 р. (а.с. 26), згідно якого станом на 10.02.2025 р. надано правничої допомоги на 10 000,00 грн.; клієнтом внесено гонорар 10 000,00 грн., згідно квитанції № 1191 від 30.01.2025 р. (а.с. 27); детальний опис робіт (наданих послуг) від 10.02.2025 р.(а.с. 28), суд прийшов до висновку, що з врахуванням наданих доказів, складності справи, виконаних робіт, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також враховуючи зазначені позивачем обставини, слід зменшити розмір витрат на правничу допомогу, та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» Поругалова А.О. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» () заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту 09518-05/2024 від 06.05.2024 року у розмірі 50 900,00 грн. та складається із: 20 000,00 - заборгованість за тілом кредиту; 30 900,00 - заборгованість за процентами та понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 2 205 грн. 72 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя О. В. Форощук