справа № 754/7383/20
головуючий у суді І інстанції Скрипка О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Лащевської Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 липня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 532 розірвано.

У травні 2025 року заявник ОСОБА_1 , як правонаступник відповідача ОСОБА_3 , в особі свого представника Самарцева Я.Ю. звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року у цивільній справі № 754/7383/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

У даній заяві заявник просив переглянути вказане рішення за нововиявленими обставинами відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, вказуючи на те, що на момент винесення судом рішення про розірвання шлюбу між сторонами, відповідач перебував у іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , про що не було відомо суду. Зазначена обставина, на думку заявника, має значення для вирішення справи і є істотною для постановлення правильного рішення у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою представник ОСОБА_1 - адвокат Самарцев Ярослав Юрійович звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 20 жовтня 2020 року.Отже, із заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами сторони мали право звернутися в межах трирічного строку, перебіг якого розпочався з 20 жовтня 2020 року, а сплинути мав 20 жовтня 2023 року, однак у зв`язку із повномасштабним вторгненням росії 24 лютого 2022 року в Україну, заявник не мав змоги скористатись своїм правом оскільки на той момент і до сьогодні є військовослужбовцем ЗСУ. Тому апелянт вважає поважною причину пропуску строку на подачу заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Попович В.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заявник ОСОБА_1 та його представник Самарцев Я.Ю. просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу відмовлено, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що із такою заявою ОСОБА_1 звернувся до суду із пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки його зроблено на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та такий висновок у повній мірі відповідає вимогам процесуального права з огляду на таке.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що у червні 2020 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 15 липня 2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 532 розірвано.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року, яке заявник просив переглянути за нововиявленими обставинами, набрало законної сили 20 жовтня 2020 року. Отже, із заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами сторони мали право звернутися в межах трирічного строку, перебіг якого розпочався з 20 жовтня 2020 року та закінчився 20 жовтня 2023 року.

У травні 2025 року заявник ОСОБА_1 в особі свого представника Самарцева Я.Ю. звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року у цивільній справі №754/7383/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив строк, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, для подання заяви про перегляд судового рішення від 18 вересня 2020 року у цивільній справі № 754/7383/20 за нововиявленими обставинами з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

При цьому, колегія суддів враховує, що ч. 3 ст. 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, поновленню підлягає лише тридцятиденний строк (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України) у межах трирічного строку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, а відповідно такий трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Таким чином, ураховуючи ту обставину, що строк, визначений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 424 ЦПК України не може бути поновлений, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 20 жовтня 2020 року.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 січня 2020 року у справі № 2-3923/11, від 30 січня 2020 року у справі № 261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 2-1014/98.

У цих справах Верховний Суд вказав, що недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку. Вказаний строк є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відтак установивши, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано з пропуском трьохрічного строку після набранням ним законної сили, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки таку заяву ним подано з пропуском строку, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, та такий строк є присічним і поновленню не підлягає.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги, зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності скасування ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги заявникові не відшкодовуються та покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба