Справа № 203/7399/24
Провадження № 2/0203/614/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря Погрібного О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу у паперовій формі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року позивач, ТОВ «Юніт Капітал» (, м. Київ), з підстав прострочення зобов`язання за кредитним договором пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, ОСОБА_1 , заборгованості в розмірі 41 271,90 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 766755736, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту 13 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності. Договір укладено у формі електронного документа з використання електронного підпису, а саме відповідач, за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, що є невід`ємною частиною кредитного договору, підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, після чого відповідач виявила бажання отримати кредит, заповнивши відповідну заявку із зазначенням своїх персональних даних.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому, а саме: 31 грудня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 26, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2021; 31 грудня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022; 31 грудня 2022 року сторони уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023; 31 грудня 2023 року сторони уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Відповідно умов вказаного договору, з урахуванням додаткових угод, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року.

23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії до 31 грудня 2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року.

У свою чергу, 28 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року.

Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, а тому, посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року в загальному розмірі 41 271,90 грн., що складається із заборгованості по кредиту в розмірі 13 900 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 27 371,90 грн., а також судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористалась, однак 27 січня 2025 року її представником подано заяву, в якій зазначається, що відповідач позов не визнає у повному обсязі, посилаючись на наступні обставини. Так, представник відповідача посилається на те, що позивачем нараховувалися відсотки після закінчення строку дії кредитного договору № 766755736 від 10 грудня 2021 року, зокрема за цим кредитним договором сторони узгодили термін кредиту 30 днів, тобто до 09 січня 2022 року, сума кредиту становить 13 900 грн. При цьому, умовами договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю процент за користування кредитом, що здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 153,30 відсотків річних, що становить 0,42 відсотки від суми кредиту за кожен день його користування. Таким чином заборгованість становить: 13 900 грн. + (13 900 грн. х 0,42% х 30 = 1 751,40 грн.) = 15 561,40 грн., з яких 13 900 грн. заборгованість за кредитом, 1 751,40 грн. відсотки за користування кредитом. В інакшому випадку за спірним кредитним договором передбачено нарахування відсотків за користування кредитом лише за умови, якщо сторони погодили строк дисконтного періоду, однак відповідач не вчиняла дій, спрямованих на продовження строку дії договору та продовження строку користування кредитом, з підстав чого, нарахування відсотків інших, ніж передбачених умовами кредитного договору, є такими, що не відповідають умовам договору. Також представник відповідача посилається на відсутність у позові та доданих до нього документів обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються. Наявний матеріалах справи паспорт кредиту не містить інформацію, на яких умовах було укладено договір. Щодо відступлення прав вимог за договорами факторингу представник відповідача посилається на те, що ТОВ «Юніт Капітал» не надало доказів переходу до нього права вимоги за спірним кредитним договором, позаяк кредитний договір укладався 10 грудня 2021 року, а договір факторингу, за умови якого одному з попередніх факторів ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто задовго до укладення самого кредитного договору. Окрім цього, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року та від 14 лютого 2022 року. Таким чином, з урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову повністю.

29 січня 2025 року від представника позивача через підсистему «Електронний суд» ЄСІТ надійшли додаткові пояснення, в яких останній посилається на те, що відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором підтверджується наступними доказами: договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», строк дії якого продовжувався додатковими угодами № 19 від 28 листопада 2018 року до 31 грудня 2020 року, № 26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року, № 27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року, № 31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року, № 32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року. Також представник позивача посилається на те, що п. 1.2 договору факторинга визначено перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги, в той час як п. 1.5 договору факторинга встановлено, що реєстр прав вимоги означає перелік прав вимог боржників, що відступається за договором та форма вказаного реєстру наведена в додатку № 1 до договору факторинга. Отже, реєстр не є разовим документом, оскільки договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності сторін. В подальшому, 15 лютого 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано реєстр прав вимоги № 173, за яким передані (відступлені) права вимоги до позивача за спірним кредитним договором. Окрім цього, 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за спірним кредитним договором. В подальшому, 28 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 28/10/24-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено прав грошової вимоги до ТОВ «Юніт Капітал» за спірним кредитним договором. При цьому, представник позивача посилається на те, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювали нарахувань за спірним кредитним договором. Нарахування відсотків повністю обґрунтовано та не суперечить умовам договору, за яким відповідач ознайомився до укладення кредитного договору, з яким відповідач ознайомився до укладення кредитного договору № 766755736 від 10 грудня 2021 року та підписанням електронним одноразовим ідентифікатором підтвердив та погодився з умовами вказаного договору. При цьому, представник позивача посилається на те, що позивачем надано беззаперечні докази того, що саме відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та прийняв зобов`язання на себе, натомість відповідачем не надано жодних доказів зворотного. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, представник позивача наполягав на задоволенні позову.

З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 20 грудня 2024 року, після отримання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання відповідача з Єдиного державного демографічного реєстру, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явився, однак його представник у заяві від 27 січня 2025 року клопотав про розгляд справи за його та відповідача відсутності.

У судове засідання не з`явилися всі учасники справи, на підставі чого без фіксування судового процесу технічними засобами у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проведений розгляд справи.

Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з відмовою у задоволенні позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин.

Судом встановлено, що 10 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 укладено договір № 766755736, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13 900 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОМ «Манівео швидка фінансова допомога». За умовами кредитного договору кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 13 900 грн. одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 09 січня 2022 року. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії договору. Кредитна лінія надається протягом 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період), а саме до 09 січня 2022 року. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються у порядку: виключно на період строку надання кредитної лінії 30 днів, нарахування процентів здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 153,30 % річних, що становить 0,42 процентів від суми кредиту за кожен день користування ним (а.с. 14 зворот 17).

Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використання електронного підпису, а саме відповідач, за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомилася з Правилами надання грошових коштів у позику, що є невід`ємною частиною кредитного договору, підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, після чого відповідач виявила бажання отримати кредит, заповнивши відповідну заявку із зазначенням своїх персональних даних (а.с. 18-23, 24, 25, 26-34).

На підтвердження перерахування кредитних коштів на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 позивачем надані платіжне доручення № 6de28075-99bf-4c5d-b27e-64986bee2c3b від 10 грудня 2021 року, а також довідка АТ КБ «ПриватБанк» № 09/2024 (а.с. 35, 36-41).

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому, а саме: 31 грудня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 26, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2021 року; 31 грудня 2021 року сторони уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року; 31 грудня 2022 року сторони уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року; 31 грудня 2023 року сторони уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024. Відповідно умов вказаного договору, з урахуванням додаткових угод, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року (а.с. 42-45).

При цьому, в якості доказів позивач надав лише бланки додатків до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, а саме: форми реєстру прав вимоги; форми повідомлення боржника за кредитним договором та форму акта повернення прав вимоги, а також витяги з додаткової угоди №19 від 28 листопада 2018 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2018 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 27 до договору факторингу № 28/118-01 від 28 листопада 2018 року, додаткової угоди № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 20218 року, додаткової угоди № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, у яких відсутня інформація про визначені вимоги і до яких саме боржників (а.с. 48, 49-53, 54, 55, 56-58).

23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 23/0224-01, строк дії до 31 грудня 2024 року, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року (а.с. 59-62).

В якості доказів позивач так само надав лише бланки додатків до договору факторингу № 23/0224-01 від 23 лютого 2024 року, а саме: реєстр прав вимог, акт повернення права вимоги.

У свою чергу, 28 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року (а.с. 66-69).

В якості доказів позивач так само надав лише бланки додатків до договору факторингу № 28/10/24У від 28 жовтня 2024 року, а саме: незаповнені форми реєстру боржників, акта прийму-передачі реєстру боржників, акту повернення права вимоги.

Окремо суд звертає увагу на те, що до договору факторингу № 23/0224-01 додається реєстр прав вимог № 1 від 23 лютого 2024 року, де зазначається боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 766755736 від 10 грудня 2021 року та сума заборгованості за вказаним кредитом, до договору факторингу № 28/10/24У додається реєстр боржників, де так само зазначається боржник ОСОБА_1 , кредитний договір № 766755736 від 10 грудня 2021 року та сума заборгованості за вказаним кредитом, натомість в договорі факторингу № 23/0224-01 додатками зазначаються форма реєстру (додаток № 1), акти повернення права вимоги (додаток № 2), що складають невід`ємну частину договору, в договорі факторингу № 28/10/24У додатками зазначаються: додаток № 1 форма Реєстру боржників, додаток № 2 форма акта прийму-передачі реєстру боржників, додаток № 3 форма акта повернення права вимоги заборгованості, що є невід`ємною частиною договору факторинга.

В той же час, реєстр прав вимоги № 1 від 23 лютого 2024 року у договорі факторингу № 23/0224-01, реєстр боржників до договору факторинга № 28/10/24У не зазначаються, що ставить під сумнів відступлення прав вимоги саме за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року, зокрема від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» і в подальшому від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал».

Отже, фактично до вищевказаних договорів факторингів додано лише форми незаповнених бланків та актів, тоді як заповнені реєстри прав вимог за вказаними договорами факторингу окремо додані без зазначення у додатках до договорів факторингів (а.с. 62 зворот, 63, 64-65, 69 зворот, 70, 71-72).

Також у матеріалах справи відсутні повідомлення про відступлення права грошової вимоги за спірним кредитним договором та будь-яке підтвердження про направлення відповідачу таких повідомлень за вищевказаними договорами факторингу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Враховуючи вищевикладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Разом з тим, з аналізу вказаних договорів факторингів вбачається, що право вимоги від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до нових кредиторів, починаючи ще 28 листопада 2018 року, а сам кредитний договір № 766755736 був укладений 10 грудня 2021 року, тобто через три роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки за договором факторингу права вимоги є похідними від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. В подальшому 23 лютого 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанси» було укладено Договір факторингу №23/0224-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за вказаним договором, а 28 жовтня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу №28/10/24-У.

З наведеного слідує, що було здійснено передачу невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в останньому не вказано.

У зв`язку з наведеним, хоча чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17).

При цьому, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

В той же час, позивачем не надано доказів перерахування платежу за жодним договором факторингу із відступленням прав вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно ОСОБА_1 за кредитним договором № 766755736 від 10 грудня 2021 року від первісного кредитора - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», відповідно, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та, відповідно, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал».

Відтак, із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» в задоволенні його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складене і підписане 18 червня 2025 року.

Суддя О.В. Колесніченко