Справа №295/1477/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.

за участі секретаря Стелюти М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

установив:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 01.11.1986 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб та під час шлюбу ними набуто майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 95,5 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, загальною площею 0,0642 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке є спільною сумісною власністю. Просила суд визнати вищевказане майно спільною сумісною власністю подружжя, здійснити її поділ, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на частину вказаного майна.

Сторони в судове засідання не з`явилися, позивач надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач надіслав заяву в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги визнає, також вказав, що є інвалідом ІІ групи та просив звільнити його від судового збору.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01.11.1986 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2344. 25.03.2024 року вказаний шлюб розірвано згідно рішення Богунського районного суду від 25.03.2024 року.

Підчас шлюбу сторонами набуто майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 95,5 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на жилий будинок від 24.07.1995 року та технічним паспортом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,0642 га, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №044633, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Отже, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними.

За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Статтями 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Отже встановивши, що спірне нерухоме майно набуте подружжям під час перебування у шлюбі, визнання позовних вимог відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог і наявність підстав для поділу майна між позивачем і відповідачем в рівних частинах.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України, відповідач, звільнений від сплати судового збору, як інваліди ІІ групи, на якого не може бути покладено обов`язок щодо відшкодування судових витрат понесених позивачем, тобто такі витрати мають компенсуватися позивачу за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 212-215 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 95,5 кв.м., житловою площею 52,8 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0642 га за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, загальною площею 0,0642 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки, загальною площею 0,0642 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Компенсувати ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 15 140,00 грн за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя О.М. Зосименко