Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

23 червня 2025 рокуселище Романів

Вступна частина

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Шакалова А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» , адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 1Д м. Київ, до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. Рух справи.

1.1. 03 лютого 2025 року позовна заява надійшла до Житомирського районного суду Житомирської області.

1.2. Ухвалою судді Житомирського районного суду від 19 лютого 2025 року справу передано до Романівського районного суду для розгляду за територіальною підсудністю.

1.3. 18 березня 2025 року позовна заява надійшла до Романівського районного суду. У цей же день справа була розподілена головуючому судді Шакалову А.В.

1.4. Ухвалою від 20 березня 2025 відкрито провадження по справі.

1.5. Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином. Відповідач повідомлений відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

1.6. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

1.7. Суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

2. Обґрунтування позовних вимог.

2.1. У позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» загальну суму заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.09.2023 року в розмірі 46 898, 02 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 43000 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 3898,02 грн.

2.2. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 22 вересня 2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою, якою є ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № б/н від 22.09.2023 року.

2.3. Відповідно до умов Договору метою отримання кредиту є: придбання товару/здійснення платежу/ оплата послуг, сума кредиту: 43000 грн., строк кредиту: 36 місяців , процентна ставка: 18% на рік.

2.4. На виконання вимог кредитного договору, позичальнику було надано кредит у сумі 43000 грн, який зарахований на платіжну карту відповідача НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою №640080, що знаходиться у матеріалах справи.

2.6. Натомість, відповідач умови договору не виконав, у зв`язку з чим на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 46898,02 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 43000 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 3898,02 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА.

1.Обставини справи, встановлені судом.

1.1. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, дійшов наступного висновку.

1.2. Судом встановлено, що 22.09.2023 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК»та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н від 22.09.2023 року, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 43000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

1.3. За умовами договору строк, на який надано кредит, становить 36 місяців.

1.4. Процентна ставка за кредитом: 18 % річних.

1.5. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення ОТП-пароля.

1.6. До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № б/н від 22.09.2023 року.

1.7. Згідно з доданим позивачем до позовної заяви розрахунком, розмір заборгованості за наданим кредитом станом на 07.01.2025 року становить 46 898, 02 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 43000 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 3898,02 грн.

1.7. Вказані вище суми підтверджуються розрахунками заборгованості, довідкою про зміну кредитного ліміту та виписки за договором № б/н від 22.09.2023 року за період 22.09.2023 07.01.2025 року, що є додатками до позовної заяви та містяться в матеріалах справи.

1.8. Факт отримання коштів позичальником підтверджено довідкою про зміну кредитного ліміту № 640080, що міститься в матеріалах провадження.

2.Законодавство, що регулює спірні правовідносини сторін.

2.1. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

2.2. Приписи частин 1, 3 статті 509 ЦК України передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

2.3. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

2.4. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

2.5. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

2.6. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

2.7. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

2.8. Згідно із ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

2.9. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

2.10. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

2.11. Згідно з ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

2.12. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

2.13. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

2.14. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

2.15. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

2.16. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України).

2.17. Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2.18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

2.19. За погоджених сторонами умовами договору кредитор мав право нараховувати відсотки за договором з 22.09.2025 по 07.01.2025 року. Відповідно до графіка розрахунку заборгованості, позивач нараховував відсотки у межах строку кредитування та з урахуванням усіх платежів, внесених відповідачем. Тому суд погоджується із стягненням на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсотків за користування кредитом в сумі 3898,02 грн.

2.20. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що ОСОБА_1 не виконав передбачених кредитним договором обов`язків з повернення одержаних в якості кредиту (кредитного ліміту) грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу, відповідно до закону та умов договору порушило права кредитора АТ КБ «ПриватБанк».

2.21. Отже, на переконання суду, наявні у матеріалах справи докази, підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості за кредитним договором, зважаючи також на відсутність контррозрахунку, який би спростував наявність боргу та його розмір.

3. Висновок суду.

3.1. Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №б/н від 22.09.2023 року в сумі 46 898,02 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 43 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 3898,02 грн., оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

3.2. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422,40 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

3.3. При ухваленні рішення суд керувався ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Рішення судді.

1.1.Позов задовольнити повністю.

1.2. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (адреса місця знаходження: вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ: 14360570) заборгованість в сумі 46 898 (сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім) гривень 02 копійок.

1.3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

2. Роз`яснення суду, щодо порядку оскарження рішення суду та набрання ним законної сили.

2.1. Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

2.2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

2.3.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його складення.

2.4. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

2.5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення до Житомирського апеляційного суду.

2.6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

2.7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяАндрій ШАКАЛОВ