провадження №: 2-р/752/8/25
У Х В А Л А

Іменем України

12.06.2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа Київська міська державна адміністрація про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2020 Голосіївським районним судом м. Києва по справі № 752/26336/18 ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа Київська міська державна адміністрація про визнання права власності - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рівних долях право власності на житловий будинок (времянку) площею 53 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У травні 2025 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, яка мотивована тим, що у резолютивній частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 є незрозумілим в частині права власності визначених в рівних долях, чи це спільно-часткова власність по кожному чи це спільно-сумісна власність.

Враховуючи викладене, просить роз`яснити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 по справі № 752/26336/18, провадження № 2/752/1262/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа Київська міська державна адміністрація про визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних долях право власності на житловий будинок площею 53 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в саме у частині «… Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в рівних долях право власності на житловий будинок (времянку) площею 53 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 …».

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частина 3 ст. 355 ЦК України передбачає, що право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. При цьому, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України).

За ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. У разі ж спільної сумісної власності, частки взагалі не визначаються (ч. 1 ст. 368 ЦК України), але при виділі частки з майна, що є у спільній сумісній власності, кимсь із співвласників, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).

Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Тобто, в вищезазначеному рішенні суду йдеться саме про спільну часткову власність.

Однак, слід звернути увагу, що у процесуальному законодавстві (Цивільному, Господарському процесуальному кодексах України, Кодексі адміністративного судочинства України та Кримінальному процесуальному кодексі України) відсутня чітка вказівка щодо роз`яснення саме резолютивної частини рішення та щодо вирішення проблемних питань, що виникають у зв`язку із виконанням судового рішення.

Отже, роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів «незмінності» змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду.

Як вбачається з тексту рішення суду воно є повним, чітким та зрозумілим, ухвалено на підставі наявних в справі матеріалів та відповідно до позовних вимог, які були заявлені позивачем.

Враховуючи вищевикладене, оскільки не вбачається підстав встановлених законом, за наявності яких судовий наказ потребує додаткового роз`яснення, суд вважає за необхідне відмовити позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в роз`ясненні судового рішення, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа Київська міська державна адміністрація про визнання права власності - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст ухвали складений 17.06.2025.

Суддя: Ю.Ю. Мазур