Миколаївський апеляційний суд
Справа 487/1774/23
Провадження № 22-з/812/47/25
У Х В А Л А

17 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Яворської Ж.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тищук Наталії Олексіївни у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 травня 2025 року задоволено позовні вимоги позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

31 травня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на судове рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 02 червня 2025 року визначено склад колегії: головуюча суддя - Тищук Н.О., судді - учасники колегії Лівінський І.В., Шаманська Н.О.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду у складі головуючої судді Тищук Н.О. від 06 червня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано п`ятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: подання уточненого тексту апеляційної скарги та сплату судового збору.

11 червня 2025 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючої у справі - Тищук Н.О.

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 посилався на Конституцію України, а саме: на статтю 19 щодо правового порядку в Україні, статтю 20 щодо державних символів України, статтю 129-І щодо порядку ухвалення судового рішення та на статтю 57 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо присяги судді. Також ОСОБА_1 зазначав, що ухвала Миколаївського апеляційного суд від 06 червня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху не відповідає приписам цих норм права.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 16 червня 2025 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеному в порядку ст. 33 ЦПК України.

За правилами ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленоговідводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2025 року для вирішення питання про відвід визначено суддю Яворську Ж.М.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тищук Н.О., вважаю, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді викладені в ст. 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст.37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з:

- (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

- (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у тому числі подібних (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставами для відводу судді Тищук Н.О. фактично стала незгода ОСОБА_1 з судовими рішенням, яким його апеляційну скаргу залишено без руху.

При цьому частиною 4 статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, в силу положень частини 4 статті 36 ЦПК України вказані заявником обставини для відводу колегії суддів не можуть бути підставою для їх відводу.

Схожа позиція висловлена і Радою Суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року №46 в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів у розумінні Закону України "Про запобігання корупції".

Будь-яких інших обставин, що вказують на наявність підстав для відводу судді Тищук Н.О., передбачених статтею 36 ЦПК України, заявник не вказав.

Таким чином, обставини, на які посилається заявник в обґрунтування відводу судді, фактично пов`язані з незгодою з процесуальним рішенням суддів у цій справі та не свідчать про існування достатніх підстав вважати, що суддя Тищук Н.О. не є об`єктивною, або що її бракує неупередженості під час розгляду справи, а тому не можуть бути підставою для відводу.

За такого, суддя дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Миколаївського апеляційного суду Тищук Н.О. від розгляду справи № 487/1774/23 за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу необхідно відмовити.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Тищук Наталії Олексіївни у цивільній справі за позовом ОСББ «Єдність Миколаїв» до ОСОБА_1 про стягнення боргу- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Ж.М. Яворська