Дата документу 04.06.2025 Справа № 335/170/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/170/25 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1076/25 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Гончар М.С.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гришка Івана Івановича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна,

В С Т А Н О В И В:

У січня 2025 року ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Цирулевського Р.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення компенсації половини вартості майна, внесеного подружжям під час шлюбу у власність приватних підприємств на загальну суму 22 230 000,00 грн.

Також представник ОСОБА_2 - адвокат Цирулевський Р.О. подав заяву про забезпечення позову, зазначав, що 12 вересня 2003 року між сторонами по справі укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, про що «12» вересня 2003 року складено відповідний актовий запис №298 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 року у справі № 335/7479/23, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 03.04.2024 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Перебуваючи у шлюбі з 12.09.2003 року сторони вели спільний бюджет та спільне господарство, здійснювали спільні витрати та спільні заощадження, за рахунок спільних коштів купували майно, зареєстрували та створили приватні підприємства, створивши спільний сімейний фармацевтичний бізнес, для розвитку якого докладали як спільні зусилля так і грошові кошти, за рахунок яких набували нерухоме майно, які використовують для ведення бізнесу.

Так, з метою ведення спільного сімейного бізнесу, його розвитку та отримання прибутку за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями сторонами були створені: 1) Приватне підприємство «ВІТАФАРМА» (код за ) (надалі ПП «ВІТАФАРМА»), яке створене 02.02.2011 року, засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 (Відповідач); 2) Приватне підприємство «МАКСФОРТ» (код за ) (надалі ПП «МАКСФОРТ»), яке створене: 21.10.2016 року, кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 (Відповідач), засновником є ПП «ВІТАФАРМА» та ПП ВКФ «АКВА ВИТА», засновником яких в свою чергу є знову ж таки Відповідач. З метою розвитку спільного сімейного бізнесу, через створені підприємства, сторони здійснювали купівлю нерухомого майна, право власності на яке реєструвалось на їх юридичні особи, через які вівся бізнес - ПП «ВІТАФАРМА» та ПП «МАКСФОРТ».

Окрім цього, сторни після реєстрації шлюбу спільно сформували статутний капітал та вели господарську діяльність Приватного підприємства Виробничо-комерційна фірма «АКВА-ВИТА» (код за ) (надалі ПП ВКФ «АКВА ВИТА»), яке було зареєстровано Відповідачем до реєстрації шлюбу, однак в період перебування в зареєстрованому шлюбі, у зв`язку з веденням господарської діяльності, разом набували за рахунок спільних коштів та доходів нерухоме майно, право власності яке реєстрували також за ПП ВКФ «АКВА ВИТА».

В період шлюбу Позивачем та Відповідачем, на ім`я ПП «ВІТАФАРМА» (код за ) набуто наступне майно: 1. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення 305. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 060. 2. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. 3. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. 4. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. 5. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060. 6. Нежитлове приміщення хлібного магазину, розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. 7. Нежитлові приміщення 12-1, 12-2, 12-3, 12-4, розташовані за адресою: АДРЕСА_7 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. 8. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_8 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Нерухоме майно використовується для ведення бізнесу, а саме розміщення мережі аптек.

В період шлюбу Позивачем та Відповідачем, на ПП «МАКСФОРТ» (код за ) набуто наступне майно: 1. Ціле убудовано-прибудоване приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104. 2. Будівля, філії банку літ. А-3, розташована за адресою: АДРЕСА_10 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Дане нерухоме майно використовується для розміщення мережі аптек.

Також, в період шлюбу Позивачем та Відповідачем, на ПП ВКФ «АКВА ВИТА» (код за ) набуто наступне майно: 1. Будівля, нежитлова, розташована за адресою: АДРЕСА_11 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104. 2. Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_12 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7674321. 3. Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 15027059. 4. Нежиле приміщення, ХІІ підвалу та першого поверху (літ. А-4), розташоване за адресою: АДРЕСА_14 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3892875. 5. Нежиле приміщення, літ. А-5, розташоване за адресою: АДРЕСА_15 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4810585. 6. Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_16 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16114566. 7. Нежиле приміщення, літ. А-5, розташоване за адресою: АДРЕСА_17 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1077051. 8. Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_18 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1412148. 9. Нежиле приміщення, літ. А-5, А4, розташоване за адресою: АДРЕСА_19 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 13435018.

Вище перелічене майно використовується для розміщення мережі аптек.

З листопада 2022 року Позивач ініціював процес поділу майна подружжя, шляхом ініціації позасудового вирішення спору та обговорення порядку поділу майна з Відповідачем, однак досягти згоди щодо поділу майна не вдалось.

У квітні 2023 року Позивач звернувся до Галицького районного суду м. Львова (справа № 461/2733/23) з позовною заявою про визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна подружжя, яким, зокрема, Позивач просив визнати об`єктом права спільної сумісної власності Позивача з Відповідачем корпоративні права та нерухоме майно, яке належить ПП «ВІТАФАРМА», ПП «МАКСФОРТ» та ПП ВКФ «АКВА ВИТА», а також визнати за ОСОБА_2 права власності на 70 % нерухомого майна, щодо кожного з об`єктів нерухомості, зазначених вище, та стягнути компенсацію 1/2 частки внеску до статутного капіталу, виходячи з розміру статутного капіталу вказаного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (без врахування половини вартості внесеного майна). Тобто предметом позову було фактично визнання права власності на 70% нерухомого майна, набутого в період шлюбу, у власність Приватних підприємств подружжя, та компенсацію 70% частки внеску до статутного капіталу виходячи з суми статутного капіталу, визначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.11.2023 року у справі № 461/2733/23 позовні вимоги задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , право власності за кожним по 1/2 частці наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлове приміщення № 225, площею 72.8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_20 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104; нежитлове приміщення № 226, площею 88.9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_20 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104; нежитлове приміщення, площею 58.2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_21 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:101; нежилі приміщення № 8а,10,11,15 групи приміщень №1, загальною площею 53.7 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_22 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; квартиру, літ. Я4-3, загальною площею 87,95 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_23 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; нежитлове приміщення, літ. А-3, площею 117.6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_24 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; земельну ділянку, загальною площею: 0,0857 га, з кадастровим номером :01:001:0002, розташована за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203; приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", площею 89.6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_25 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203; нежитлове приміщення площею 52.8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 39.7 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення, літ. А, загальною площею 61,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_28 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; нежитлове приміщення № 139, група приміщень (в літ. "А"), загальною площею 65,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_29 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; приміщення № 8 будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 68, 1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_30 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; нежиле приміщення № 3, літ.Р2, площею 21.0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_31 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 11691410; нежиле приміщення № 23, розташоване за адресою: АДРЕСА_32 , площею 36,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1473442; 29/100 частки нежитлового приміщення № 4, літ. Р2-2, Р3-2, загальною площею 211,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_31 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33851364.

Також Позивачем було заявлено про стягнення компенсації 70% частки внеску до статутного капіталу виходячи з суми статутного капіталу, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (без врахування вартості майна), то суд в цій частині задовольнив позовні вимоги частково в розмірі 1/2 частини. Відмовляючи в частині визнання об`єктом права спільної сумісної власності Позивача з Відповідачем корпоративних прав та нерухоме майно, яке належить ПП «ВІТАФАРМА», ПП «МАКСФОРТ» та ПП ВКФ «АКВА ВИТА», а також визнання за ОСОБА_2 права власності на 70 % нерухомого майна, щодо кожного з об`єктів нерухомості, зазначених вище, суд першої інстанції зазначив, що «Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов`язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя, або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства».

Оскільки Позивач обрав невірний спосіб захисту та просив визнати за ним право власності на нерухоме майно, що належить приватним підприємствам, суд не розглядав питання виплати частки статутного капіталу, виходячи з половини вартості майна підприємств.

Таким чином, оскільки створення та відповідно формування статутного капіталу ПП «ВІТАФАРМА», ПП «МАКСФОРТ», а також формування статутного капіталу ПП ВКФ «АКВА ВИТА» сторонами здійснювалось спільно - за рахунок спільних коштів та спільних зусиль сторін, за рахунок спільних коштів здійснювалось придбання нерухомого майна, яке за рішенням Сторін реєструвалось на праві власності за їх приватними підприємствами, Позивач має право на виплату компенсації половини частки статутного капіталу, виходячи з половини вартості нерухомого майна, внесеного подружжям до приватних підприємств під час перебування в шлюбі Позивача з Відповідачем, а саме - 22 230 300,00 грн. шляхом стягнення з ОСОБА_1 такої суми коштів, як компенсації половини дійсної вартості частки статутного капіталу.

З метою досудового врегулювання спору, відповідачу було відправлено пропозицію про взяття участі у переговорах.

Листом від 28 листопада 2022 року Позивач звернувся до Відповідача з повідомленням про не надання згоди на розпорядження будь яким майном, яке є спільною сумісною власністю, а також статутними капіталами та майном ПП ВКФ «АКВА ВИТА (код за ) та ПП «ВІТАФАРМА» (код за ), оскільки такі є об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Проте, Відповідач, ніби то проводивши перемовини щодо позасудового врегулювання поділу майна, скористалась цим періодом для того, щоб вживати заходи для ухилення від рівноцінного поділу майна.

Розуміючи ситуацію та те, що спільно набуте за час шлюбу майно є спільним сумісним майном та підлягає поділу в рівних частинах, ОСОБА_1 , як власниця ПП ВКФ «АКВА ВИТА», почала вживати заходи зі здійснення махінацій щодо ПП ВКФ «АКВА ВИТА».

Так, 14.12.2022 року, Відповідач, без повідомлення Позивача, здійснила дії щодо державної реєстрації змін до відомостей про ПП ВКФ «АКВА ВИТА», звільнила керівника ОСОБА_2 (Позивача), та самостійно стала керівником з 14.12.2022 року.

У подальшому ОСОБА_1 з метою приховування спільного майна, без згоди на те Позивача, 22.03.2023 року здійснила дії щодо відчуження частки в статутному капіталі ПП ВКФ «АКВА ВИТА» на користь ОСОБА_3 свого сина.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.06.2023 у справі № 908/1339/23(908/1600/23), залишеним в силі постановою апеляційного господарського суду від 25.01.2024 року та постановою Верховного суду від 05.09.2024 року, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо незаконного відчуження Відповідачем частки у статутному капіталі задоволено повністю, встановлено, що « ОСОБА_1 за спірним правочином розпорядилася спільною сумісною власністю без згоди позивача, а обдаровуваний при цьому діяв недобросовісно, оскільки знав (не міг не знати), що між його батьками існує спір про поділ майна».

Після того, як рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.06.2023 у справі № 908/1339/23 (908/1600/23) скасовано відчуження ОСОБА_1 частки в статутному капіталі ПП ВКФ «АКВА ВИТА», остання знов здійснила відчуження частки в статному капіталі на користь своєї новоствореної компанії ТОВ «ІНВЕСТГАЛ», а також здійснила зменшення статутного капіталу ПП ВКФ «АКВА ВИТА» до 100 000 грн.

Після пред`явлення Позивачем позову в рамках справи № 461/2733/23 до Галицького районного суду м. Львова, ОСОБА_1 , було здійснено відчуження нерухомого майна, набутого подружжям під час шлюбу на ім`я приватних підприємств.

05.03.2025 року шляхом виходу ОСОБА_1 зі складу учасників ПП ВКФ «АКВАВИТА», новостворений реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060, нежиле приміщення, літ. А-5, розташоване за адресою: АДРЕСА_15 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 4810585 - 17.12.2024 року передано їй у власність.

17.12.2024 року передано нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_16 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16114566; Нежиле приміщення, літ. А-5, розташоване за адресою: АДРЕСА_17 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1077051; Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_18 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1412148; Нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_18 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1412148; Нежиле приміщення, літ.А-5, А4, розташоване за адресою: АДРЕСА_19 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 13435018.

Таким чином, ОСОБА_1 в період розгляду спору, щодо поділу спільної сумісної власності, остерігаючись стягнення компенсації 1/2 частки в статутному капіталі, виходячи з вартості майна приватних підприємств, яке було набуте в період перебування в шлюбі Позивача з Відповідачем, у зв`язку з спільним веденням фармацевтичного бізнесу, діє недобросовісно та активно здійснює відчуження, виведення майна з власності приватних підприємств, з метою приховання реальної вартості частки в статутному капіталі, яка підлягає компенсації, що, в свою чергу, у разі задоволення позову може унеможливити виконання рішення суду про стягнення значної суми грошових коштів.

Оскільки предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 22 230 300,00 грн. як компенсації вартості частки ОСОБА_2 у приватних підприємствах, виходячи з дійсної вартості майна, існує обґрунтований та великий ризик того, що ОСОБА_1 здійснить переоформлення належного їй нерухомого майна з метою його приховання та унеможливлення, у разі задоволення позову, виконання рішення суду про стягнення значної суми грошових коштів.

Посилаючись на вказані обставини, представник ОСОБА_2 - адвокат Цирулевський Р.О. просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме:

Нежиле приміщення, загальною площею 54.1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, загальною площею 54.1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №2) (в літ. А), загальною площею 55 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_33 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Приміщення (група приміщень), нежитлове приміщення, загальною площею 50.4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_12 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Приміщення (група приміщень), нежиле приміщення, ХІІ підвалу та першого поверху (літ. А-4), загальною площею 299,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_34 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06.

Нежиле приміщення, загальною площею 39,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_18 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ.А-5, загальною площею 44 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_35 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, загальною площею 52,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_16 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ.А-5,А4, загальною площею 94,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_19 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ. А-5, загальною площею 84,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_17 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Земельну ділянку, загальною площею: 0,0213 га, кадастровий номер: :01:007:6000. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253.

1/2 частину квартири літ. Я4-3, загальною площею 87,95 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_36 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежитлове приміщення, загальною площею 53,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_37 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

1/2 частину Приміщення, загальною площею 72,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_38 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину Приміщення, загальною площею 88,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_39 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_21 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

1/2 частину Нежилого приміщення № 8а,10,11,15 групи приміщень №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_40 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Житловий будинок, загальною площею 91,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_9 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Нежитлові приміщення, загальною площею 258,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_41 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

1/2 частки нежитлового приміщення, літ. А-3, загальною площею 117,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_24 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Будівлю нежитлову, загальною площею 64,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_11 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину Земельної ділянки, загальною площею: 0,0857 га, кадастровий номер: :01:001:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_25 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203.

1/2 частину Магазину "Оксамит", загальною площею 89,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_25 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203.

1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 52,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину Приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальною площею 39,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину Нежитлового приміщення, літ. А, загальною площею 61,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_42 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Квартиру, загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_43 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_44 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину Приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальна площа 68,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Нежитлове приміщення, літ. А, загальною площею 65,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_42 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21070047.

1/2 частину Нежитлового приміщення, літ. Р (2), загальною площею 21,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_45 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 11691410.

1/2 частину 29/100 частки нежитлового приміщення, літ. Р2-2,Р3-2, загальною площею 211,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_46 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33851364.

Будинок житловий, розташований за адресою: АДРЕСА_47 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10362334.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Цирулевського Романа Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 поділ спільного майна подружжя задоволено.

Накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , а саме:

Нежиле приміщення, загальною площею 54.1кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, загальною площею 54.1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_13 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежилі приміщення з №1 по №6 (групи приміщень №2)(в літ.А), загальною площею 55 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_33 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Приміщення (група приміщень), нежитлове приміщення, загальною площею 50.4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_12 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Приміщення (група приміщень), нежиле приміщення, ХІІ підвалу та першого поверху (літ.А-4), загальною площею 299,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_34 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 06.

Нежиле приміщення, загальною площею 39,3 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_18 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ.А-5, загальною площею 44 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_35 , Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, загальною площею 52,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_16 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ.А-5, А4, загальною площею 94,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_19 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежиле приміщення, літ.А-5, загальною площею 84,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_17 . Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 060.

Земельна ділянка, загальною площею: 0,0213 га, кадастровий номер: :01:007:6000. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 253.

1/2 частину квартири літ. Я4-3, загальною площею 87,95 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_36 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 060.

Нежитлове приміщення, загальною площею 53,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_37 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

1/2 частину Приміщення, загальною площею 72,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_38 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину Приміщення, загальною площею 88,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_39 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 58,2 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_21 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

1/2 частину Нежилого приміщення № 8а,10,11,15 групи приміщень №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_40 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Житловий будинок, загальною площею 91,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_9 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Нежитлові приміщення, загальною площею 258,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_41 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

1/2 частки нежитлового приміщення, літ. А-3, загальною площею 117,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_24 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Нежитлову будівлю, загальною площею 64,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_11 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

1/2 частину земельної ділянки, загальною площею: 0,0857 га, кадастровий номер: :01:001:0002, яка розташована за адресою: АДРЕСА_25 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203.

1/2 частину Магазину "Оксамит", загальною площею 89,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_25 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203.

1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 52,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину Приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальною площею 39,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину нежитлового приміщення, літ. А, загальною площею 61,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_42 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Квартиру, загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 29.4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_43 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Квартиру, розташована за адресою: АДРЕСА_44 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальна площа 68,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Нежитлове приміщення, літ. А, загальною площею 65,6 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_42 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 21070047.

1/2 частину нежитлового приміщення, літ. Р (2), загальною площею 21,0 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_45 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 11691410.

1/2 частину 29/100 частки нежитлового приміщення, літ. Р2-2,Р3-2, загальною площею 211,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_46 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 33851364.

Житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_47 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10362334.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Гришко І.І. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Гришко І.І. посилається на те, що між сторонами у межах спірних правовідносин відсутній спір з приводу нерухомого майна, натомість, предметом позову у справі № 335/170/25 є вимога позивача про стягнення з відповідача компенсації вартості майна, внесеного у власність приватних підприємств у вигляді сум грошових коштів в загальному розмірі 22 230 000,00 грн.

Тобто, нерухоме майно, на яке накладено арешт судом, не є предметом спору у цій справі, натомість предметом спору є грошові кошти в загальному розмірі 22 230 000,00 грн. Вважає, що з матеріалів позовної заяви взагалі не можливо встановити, яким саме чином позивач забезпечував набуття у власність іншими суб`єктами права, - юридичними особами (приватними підприємствами - ПП «Максфорт», ПП ВКФ «Аква Вита», ПП «Максфорт») відповідного нерухомого майна. І очевидно, за доводами позивача, що сам факт існування шлюбу між сторонами свідчить, що все майно будь-яких інших осіб, в тому числі і юридичних, до яких має відношення відповідач, має бути і визнано спільною власністю подружжя із виділенням 1/2 позивачу або сплатою йому певної грошової компенсації, однак, така позиція в жодному разі не може вважатись ні фактично, ні юридично вірною.

Так, між сторонами дійсно існує спір про поділ майна, однак, в межах інших судових справ, зокрема справа № 461/2733/23 та справа № 462/9545/24.

Однак, в межах справи № 462/9545/24 позивач не звертався до суду з заявою про забезпечення позову, а в межах справи № 461/2733/23 позивачу відмовлено в забезпеченні позову.

Суд першої інстанції взагалі не досліджував та не перевірив питання співмірності суми позову до вартості майна, на яке накладено арешт; належність майна відповідачу, тобто, чи дійсно відповідач є власником майна та підстави виникнення права власності.

Зауважує, що ОСОБА_2 було ініційовано інші судові справи стосовно ПП «Максфорт» та ПП ВКФ «Аква Вита», власником яких є відповідач.

Вказані дії ОСОБА_2 , на думку заявника, вчинені з метою здійснення тиску на ОСОБА_1 під час вирішення питання стосовно поділу майна на вигідних для себе умовах та уникнення виплати відшкодування ОСОБА_1 .

Скаржник зауважує, що сторони мають окремий бізнес, оскільки мають окремі підприємства (здійснюють окрему діяльність, не пов`язану один з одним), при цьому в підприємствах позивача відповідач не є засновником, і навпаки в підприємствах відповідача позивач не є засновником, при цьому від самого початку їх створення, тобто, між сторонами спору фактично було досягнуто згоди щодо ведення кожним бізнесу окремо; саме позивач здійснює численні спроби в поза правовий спосіб здійснити переоформлення майна відповідача, та/або відчужує спільне майно без згоди відповідача на користь третіх осіб по заниженій вартості, та/або набути права вимоги до відповідача з метою примусового відчуження в межах справ про банкрутство; відповідач не заявляла вимог щодо виплати їй компенсації вартості майна, яке належить підприємствам, які підконтрольні позивачу; таким чином, саме позивач шляхом введення суду першої інстанції в оману та приховуванні дійсних обставин справи, шляхом накладення арешту на майно здійснює тиск на відповідача.

Скаржник вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості, які перебувають у власності відповідача, чи заборони вчиняти дії по їх відчуженню, є недоцільним, а заявлені позивачем вимоги гуртуються на припущеннях та побоюванні відчуження спільного сумісного майна відповідачем, що є неможливим згідно чинного законодавства.

Що стосується тверджень про «махінації» позивача з нерухомим майном ПП ВКФ «Аква Вита», ПП «Максфорт» зазначає, що рішення про відчуження майна, належного вказаним підприємствам на праві власності, віднесено до компетенції власника вказаних підприємств згідно з положеннями статутів та чинного законодавства, відтак, є формою реалізації корпоративних прав учасником, ці рішення в подальшому можуть бути оскаржені в судовому порядку, вказані рішення на цей час в судовому порядку не визнано недійсними та не оскаржено, а отже є чинними, а їх відповідність вимогам законодавства презюмується.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Цирулевського Р.О. на адресу апеляційного суду надійшов відзив, у якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2025 року про вжиття заходів забезпечення позову, в частині накладення арешту на:

1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 52,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 39.7 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_48 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальна площа 68,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_49 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 174822310,

- скасувати з постановленням в цій частині нової про відмову в задоволенні заяви.

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2025 року залишити без змін.

Зауважує, що дії відповідача щодо відчуження частини майна одразу після того, як позивач через електронний суд зареєстрував заяву про забезпечення позову, шляхом перереєстрації права власності на належну відповідачу юридичну особу, з метою приховання майна та унеможливлення звернення на нього стягнення, дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач вдасться до подальших дій щодо зміни власника майна з метою його приховання, а тому заходи забезпечення позову є необхідними та співмірними, враховуючи розмір заявлених позовних вимог.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що, на його думку, оскільки нерухоме майно не є предметом спору у даній справі, а лише є грошові кошти в загальному розмірі 22 230 000,00 грн. (після збільшення позовних вимог на загальну суму - 24 895 900,00 грн.), то арешт має бути скасований. Однак з такими висновками не можна погодитися, оскільки накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, вчиняється з метою забезпечення в майбутньому виконання можливого рішення про стягнення грошових коштів.

Так, оскільки заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача 24 895 900,00 грн., таке рішення, у разі відсутності грошових коштів на рахунках відповідача, має виконуватися, у тому числі за рахунок реалізації нерухомого майна, на яке накладено арешт.

Зазначає, що відповідач в період поділу майна активно здійснює дії, щодо відчуження корпоративних прав, а також іншого майна, з метою його приховання.

Так, 10.04.2025 року ОСОБА_2 через електронний суд звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу.

11.04.2025 року заява про забезпечення позову була зареєстрована Ленінським районним судом м. Запоріжжя, що вбачається з системи Електронного суду.

Як стало відомо, того ж дня (11.04.2025 року) відповідач, дізнавшись з електронного суду, що позивачем подано заяву про забезпечення позову, одразу ж здійснила дії щодо перереєстрації права власності на частину нерухомого майна, а саме на:

- Нежитлові приміщення, загальною площею 258,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_41 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

11.04.2025 року на підставі Акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ Р» ОСОБА_1 відчужила належне їй на праві власності майно, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 258,8 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_41 , шляхом внесення їх до статутного капіталу ТОВ «ІНВЕСТ Р».

Звертає увагу, що єдиним власником та засновником ТОВ «ІНВЕСТ Р» є ОСОБА_1 .

Таким чином, вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може відчужити належне їй на праві власності майно, чим зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, враховуючи суму заявлених до стягнення коштів.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що вартість:

- нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_41 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 складає 19 730 900,00 грн., а також

- нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 складає 4 174 400,00 грн.,

а тому просить скасувати арешт, оскільки вартість майна значно перевищує вартість суми заявлених вимог.

Однак, Відповідач наводивши такі обставини, як підставу для скасування ухвали про забезпечення позову, приховує, що 11.04.2025 року здійснив перереєстрацію права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_41 , на належну їй юридичну особу з метою приховання такого майна від звернення на нього стягнення.

Що стосується нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_26 , то посилання відповідача на можливість задоволення позовних вимог за рахунок такого майна також є безпідставним, оскільки ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 року у справі № 462/9545/23 затверджено мирову угоду, у відповідності до якої, у власність ОСОБА_2 перейшли лише три об`єкти нерухомості з власності ОСОБА_1 , а саме:

- нежитлове приміщення площею 52.8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 39.7 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- приміщення № 8 будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 68, 1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_30 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

Тобто станом на сьогоднішній день нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_26 , належать на праві власності позивачу, на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 року у справі № 462/9545/23, а не відповідачу, а тому посилання в апеляційній скарзі на можливість задоволення позовних вимог за рахунок такого майна, є безпідставними.

Щодо переходу права власності від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на деякі об`єкти нерухомості за ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 року у справі № 462/9545/23, якою затверджено мирову угоду, у відповідності до якої, у власність ОСОБА_2 перейшли три об`єкти нерухомості, які раніше перебували у власності ОСОБА_1 , та на які було накладено арешт, а саме:

- 1/2 частину Нежитлового приміщення, загальною площею 52,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- 1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 39.7 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- 1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальна площа 68,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ,

вважає, що виключно в цій частині, ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2025 року у справі № 335/170/25 про забезпечення позову може бути скасована з постановленням у цій частині нової про відмову у задоволенні заяви, у зв`язку з затвердженням мирової угоди та набуттям у власність позивачем таких об`єктів нерухомості, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні заходів забезпечення позову в цій частині. В іншій частині ухвала суду та вжиті заходи забезпечення позову є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

У додаткових поясненнях до відзиву на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Цирулевський Р.О. повідомляє, що ухвалою Дніпровського (до зміни назви Ленінського) районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2025 року у справі № 335/170/25 задоволено клопотання позивача про часткове скасування заходів забезпечення позову, а саме: Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2025 року у справі № 335/170/25, в частині накладення арешту на:

- 1/2 частину нежитлового приміщення, загальною площею 52,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_26 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- 1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, площею 39.7 м.кв., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- 1/2 частину приміщення будівлі торгівельного центру /літ.Б/, загальна площа 68,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_27 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: .

В іншій частині заходи забезпечення позову залишені без змін.

Таким чином, обставини, в частині яких ОСОБА_2 не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги змінились, а тому ОСОБА_2 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає, що така є необґрунтована та не підлягає до задоволення, а вжити заходи забезпечення позову є обґрунтованими та скасуванню не підлягають.

У зв`язку з чим, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2025 року у цій справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивач заявляє вимоги, зокрема, про стягнення з ОСОБА_1 22 230 300,00 грн. як компенсації вартості частки ОСОБА_2 у приватних підприємствах, виходячи з дійсної вартості майна; між сторонами у справі дійсно виник спір, відповідачка всупереч обізнаності щодо існування спору, вживає заходи щодо розпорядження майном на власний розсуд, зокрема, відчужує його в будь-який спосіб, що в подальшому може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Інститут забезпечення позову в правовій системі є важливим механізмом, який гарантує виконання рішень суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів сторін у судових процесах.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Заходи забезпечення позову, які за своєю правовою суттю є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення, мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При цьому, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, належне відповідачеві.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 10 вказаної постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) дійшла висновку, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є необхідними та співмірними із заявленими вимогами та забезпечать поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі задоволення позову.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, пославшись на доводи заявника без будь-яких доказів, апеляційний суд сприймає критично, з огляду на таке.

Матеріалами оскарження ухвали підтверджено, що між сторонами виник спір майнового характеру, у зв`язку з чим судом відкрито відповідне цивільне провадження. При цьому, за результатом розгляду справи позивач просить суд стягнути компенсацію половини вартості майна внесеного подружжям під час шлюбу у власність приватних підприємств на загальну суму 22 230 000,00 грн.

З матеріалів оскарження ухвали вбачається, що з моменту з`ясування обставин про поданий позов відповідач має усі можливості відчужити належну їй нерухомість третім особам задля уникнення майнової відповідальності, що може призвести до ускладнення виконання рішення у цій справі, у разі задоволення позову.

За таких підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову, та з огляду на матеріали справи констатує, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали виходив із того, що між сторонами наявний майновий спір, здійснив з`ясування обсягу позовних вимог, а також те, що відповідач може здійснити відчуження майна, що можна розцінювати, як загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому апеляційний суд виходить із того, що вказаний вид забезпечення позову, який просив застосувати представник позивача, відповідає позовним вимогам, крім того, він за даних обставин не порушує прав відповідача, хоча і певним чином обмежує її право власності (в частині права розпорядження майном). Вказане скаржником в апеляційній скарзі не спростовано.

Щодо тверджень скаржника, що матеріали справи не містять доказів про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, то апеляційний суд вказує, що враховуючи майновий характер позовних вимог, відповідач має об`єктивну можливість розпорядитися належним їй нерухомим майном на власний розсуд, зокрема, відчужити його в будь-який спосіб, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Інші доводи, що наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки. Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши суть спору, що виник між сторонами, реальну загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову внаслідок дій відповідача, відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки між сторонами дійсно існує спір, який перебуває на розгляді у суді. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстави для скасування судового рішення, яке постановлене з додержанням норм процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. В рішеннях у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, SERYAVINANDOTHERSv.UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

В контексті вказаної практики колегія суддів вважає обґрунтування цієї постанови достатнім.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови заявнику у задоволенні її апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Гришка Івана Івановича залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2025 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 16 червня 2025 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: М.С. Гончар

Е.А. Онищенко