Справа № 485/1164/25
Провадження № 2-о/485/42/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, в залі суду м.Снігурівка, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

10 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Степне Генічеського району Херсонської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка доводиться їй матір`ю.

В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що її матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в с.Степне Нижньосірогозького району Херсонської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо було отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реалізації своїх прав та обов`язків, зокрема оформлення спадкових прав.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в заяві просила розгляд справи провести у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Снігурівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи здійснити у відсутність представника.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до "Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Генічеського району Херсонської області у складі якого с.Степне, перебуває в тимчасовій окупації з 24.02.2022 по теперішній час.

Згідно з п.7 ч.1 ст.1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Верховний Суд у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № №235/2357/17 у схожих правовідносинах застосував т.зв."намібійські винятки" Міжнародного суду ООН та виснував, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначає, що зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

За правилами ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Проте, вказані нормативно-правові акти України не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій та тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 27 березня 2008 року Бериславським РВ УМВС України в Херсонській області та донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с.Степне Нижньосірогозького району Херсонської області. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , виданого повторно 17 червня 2003 року Нижньосірогодським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Херсонської області на підсатві актового запису №3; копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 21 серпня 2004 року, видане Степненською сільською радою Н-Сірогозького району, прізвище ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу " ОСОБА_3 "; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 01 березня 2008 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бериславського районного управління юстиції Херсонської області, прізвище ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 ".

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 28 грудня 2024 року, виданого окупаційним Нижньосірогозьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: РФ Херсонська область Нижньосірогозький район с.Степне.

Згідно висновку УДМС у Херснській області від 17 червня 2025 року щодо підтвердження належності до громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання є громадянкою України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України" та документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_6 , оформленим Нижньосірогозьким РВ УМВС України в Миколаївській області. Згідно з наявними відомостями відомчої інформаційної системи ДМС, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованою з 13 серпня 1986 року за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви долучено фото, на якому зображено похоронні атрибути та місце поховання, зокрема хрест з таблицею, яка містить напис " ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2-ІНФОРМАЦІЯ_1".

Аналізуючи досліджені в судому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги загальновідомі факти про тимчасову окупацію с. Степне Генічеського району Херсонської області, внаслідок чого на вказаній території не здійснюється діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування, а також, що заявник ОСОБА_1 позбавлена можливості провести державну реєстрацію смерті своєї матері ОСОБА_2 у позасудовому порядку, суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт смерті на тимчасово окупованій території в с. Степне Генічеського району Херсонської області її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 64 років.

Встановлення факту смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника. Спір про право відсутній.

Керуючись ст.10, 265, 317, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Снігурівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, - задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в с. Степне Генічеського району Херсонської області, громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Степне Нижньосірогозького району Херсонської області, у віці 64 років.

Відповідно ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 25.06.2025.