Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Букіної О.М.,

при секретарі -Черчукан В.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просила суд стягнути із вдповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб 07.09.2018, про що був складений відповідний актовий запис №2064.

Вказує, що від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з чим вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався та носить лише формальний характер.

Вказує, що син проживає з позивачкою за місцем її реєстрації в будинку АДРЕСА_1 .

Вказує, що син перебуває на утриманні позивача, маючи особливості здоров`я, зокрема, є дитиною з інвалідністю, що підтверджується медичним висновком про дитину інваліда №507 від 31.07.2023, згідно якого ОСОБА_3 має захворювання психоневрологічного стану, дитячий аутизм F84,0. Дитина має ІІІ ступінь обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю над своєю поведінкою, трудовою діяльністю, навчання, професійного навчання та здобуття освіти, що свідчить про нездатність до самообслуговування та повну залежність від інших осіб, з огляду на що йому призначено реабілітаційні заходи протягом 2023-2025 років, а саме: медична реабілітація, відновна терапія курсами, профілактичні заходи постійно, санаторно - курортне лікування 2 рази на рік та психіатрична допомога курсами.

На виконання реабілітаційних заходів ОСОБА_3 тричі на тиждень відвідує заняття в ГО «Центр розвитку дітей з особливими потребами «Вірю в тебе», де отримує спеціалізовані корекційні заняття за результатами яких ОСОБА_4 досяг успіхів, про що зазначено в характеристиці.

З огляду на вищевикладене, позивач вказує, що на утримання дитини щомісячні витрати складають близько: на харчування - 4 000,00 грн., на одяг та взуття - 6 000,00 грн., гігієнічну продукцію - 1 000,00 грн., витрати з відвідування центру 10 000,00 грн., витрати на таксі - 4 000,00 грн., обстеження щодо стану здоров`я - 2 000,00 грн., витрати на дозвілля - 2 000,00 грн.

Вказує, що відповідач в свою чергу здійснює компенсацію цих витрат, однак робить це не систематично та у розмірі, який визначається ним самостійно, що не завжди відповідає витратам на дитину.

Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним та працевлаштованим, має молодий вік та гарний стан здоров`я, не перебуває на обліку в жодній медичній установі, не перебуває у скрутному фінансовому становищі, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття.

Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав.

03.10.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

29.10.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.10.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Сторонам було направлено копію ухвали від 30.10.2024, також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками, яку останній отримав власноручно 22.11.2024, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відзив від відповідача у встановленому законом порядку подано не було.

Ухвалою суду від 13.03.2025 за клопотанням позивача судом витребувано з Державної податкової служби України ГУ ДПС у м.Києві інформацію щодо отриманого доходу відповідача за період жовтень 2024-січень 2025 роки.

31.03.2025 на запит суду від Державної податкової служби України ГУ ДПС у м.Києві надійшов лист щодо отриманого доходу відповідача за період з жовтень 2024-січень 2025 роки.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.09.2018 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №2064), що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

У шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві, 19.07.2019 р.

ОСОБА_3 проживає та перебуває на утриманні позивача. При цьому, як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю, що підтверджується медичним висновком про дитину інваліда №507 від 31.07.2023, згідно якого останній має захворювання психоневрологічного стану, дитячий аутизм F84,0. Син сторін має ІІІ ступінь обмеження до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю над своєю поведінкою, трудовою діяльністю, навчання, професійного навчання та здобуття освіти, що свідчить про нездатність до самообслуговування та повну залежність від інших осіб.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_3 призначено реабілітаційні заходи протягом 2023-2025 років, а саме: медична реабілітація, відновна терапія курсами, профілактичні заходи постійно, санаторно-курортне лікування 2 рази на рік та психіатрична допомога курсами.

З матеріалі справи вбачається, що на виконання реабілітаційних заходів ОСОБА_3 тричі на тиждень відвідує заняття в ГО «Центр розвитку дітей з особливими потребами «Вірю в тебе», де отримує спеціалізовані корекційні заняття за результатами яких ОСОБА_4 досяг успіхів, про що зазначено в характеристиці.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач бере фінансову участь в утриманні дитини, оскільки є працездатним та отримує дохід, інших утриманців не має.

Згідно довідки Державної податкової служби України ГУ ДПС у м.Києві вбачається, що відповідач отримує дохід: жовтень 2024року-55393,11грн, листопад 2024-33445,50 грн, грудень 2024 -39696,68 грн, січень 2025-32477,74 грн.

Як вбачається з матеріалів позову, між сторонами виникли спірні питання щодо суми та порядку надання матеріальної допомоги на утримання дитини, оскільки за твердженнями позивача допомога надається у мінливому розмірі та не регулярно.

У свою чергу позивач не має достатніх коштів для забезпечення належних потреб дитини, а тому вимушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» - установити з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

З урахуванням вищенаведеного, виходячи з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 01.10.2024 та до досягнення дитини повноліття.

При визначенні вказаного вище розміру аліментів, суд враховує передбачені законом обставини, які характеризують майновий стан та стан здоров`я відповідача та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: Позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

З урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення аліментів, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 84, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000,00 грн, щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 01.10.2024 та до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.06.2025.

Суддя: Букіна О.М.