провадження № 2/619/354/25
РІШЕННЯ

іменем України

6 червня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Довжицького старостинського округу Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: встановити факт постійного проживання її матері ОСОБА_3 разом з нею однією сім`єю починаючи з 2014 року до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в Харкові, а в літку в с. Довжик Богодухівського району Харківської області та визнати за нею право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її з відповідачем мати ОСОБА_3 . ЇЇ сестра ОСОБА_2 , ще до смерті матері виїхала за кордон в якості біженки в Ірландію, де і знаходиться по даний час. Мати мешкала у позивача з 2014 року та до самої смерті в м. Харкові, т.я у неї трапився інсульт і лише влітку виїжджали разом на декілька місяців в Довжик. Сама себе мати не могла обслуговувати, потребувала постійного стороннього догляду, що вона і робила. Вона поховала матір. Працювала провідним бухгалтером фінансового відділу в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України і разом з військовою частиною виїхала на західну Україну, звідки вона не могла виїхати. В Харків повернулася в 2023 році. Після смерті матері залишилася частина житлового будинку АДРЕСА_1 . 15.11.2024 вона від свого імені та імені сестри ОСОБА_2 за довіреністю, звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори за оформленням свідоцтва про право власності на цю частину будинку, яку їм заповіла мати. Державним нотаріусом їй та ОСОБА_2 було відмовлено в оформленні спадкових прав, підставлою відмови був пропуск шестимісячного терміну прийняття спадщини після смерті матері.

2. Участь у справі сторін та інших учасників справи.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гончаров Д.Ю. надав суду клопотання, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, факти викладені в позовній заяві підтверджує, просив позов розглянути за його відсутності (а.с. 102-103).

Відповідач представник Довжицького старостинського округу Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області В.Коник у судове засідання не з`явилася, згідно з наданою суду заявою просила вирішити справу на підставі наявних у ній доказів за її відсутності (а.с. 75).

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

3.1. Акти цивільного стану про народження, про шлюб, про смерть.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8 , 10.10.1992 уклали шлюб у Довжанській сільській раді Золочівського району Харківської області, актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 28).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце смерті Харківська область Золочівський район село Довжик (а.с. 153).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті Харківська область, м. Харків (а.с. 7).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, вбачається що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 83 роки, місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 131-132).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10 06.07.1985 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 105. Шлюб розірвано 23 серпня 1988 року, актовий запис № 1091 (а.с. 26).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 25.08.1995 у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 187. Шлюб розірвано 3 жовтня 2006 року, актовий запис № 518 (а.с. 27).

3.2. Правовстановлюючі документи на спадкове майно

06.09.2004 державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Євсєєвою О.І. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 , 1937 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 його дружині ОСОБА_3 , що мешкає АДРЕСА_1 на частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . частини господарства зареєстровано за ОСОБА_3 згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.09.2004 в пог.книзі № 9 особ. рах. №815 виконкому Довжанської сільської ради 9.11.2004 (а.с. 6).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 08.09.2004 зареєстровано правочин: свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , спадкодавець ОСОБА_7 , спадкоємець- ОСОБА_3 , реєстратор Золочівський район приватний нотаріус Пендюріна Л.С. (а.с. 47).

Згідно з реєстраційним посвідченням виданим начальником бюро технічної інвентаризації від 05.10.2004 частина житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Золочівською державною нотаріальною конторою від 06.09.2004 р.н. 1506 № 1, занесено в реєстраційну книгу № 5 за реєстровим № 457 (а.с. 45).

21.12.2004 ОСОБА_3 склала заповіт на все її майно, де б таке не було та з чого б воно складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , що мешкає в АДРЕСА_3 та ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_4 в рівних частинах кожній. Заповіт засвідчено секретарем Довжанської сільської ради народних депутатів Золочівського району Харківської області Дон Л.М. (а.с. 8).

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.10.2024 зареєстровано заповіт за номером у спадковому реєстрі № 73154841, номером в реєстрі нотаріальних дій 214, посвідчений Довжанською сільською радою Золочівського району Харківської області 21.12.2004, заповідач ОСОБА_3 (а.с. 46).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.10.2024 спадкова справа № 73058503 заведена в.о. завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області державним нотаріусом П`ятої ХМДНК, ОСОБА_13 і тимчасово знаходиться на зберіганні у відокремленому підрозділі П`ятої ХМДНК за адресою: АДРЕСА_5 , спадкодавець: ОСОБА_3 (а.с. 9).

3.3. Місце реєстрації та місце проживання спадкодавця та спадкоємця.

Як вбачається з повідомлення старости Довжанського старостинського округу В.Коник від 11.10.2024 №14-05-06-203 останнє зареєстроване постійне місце проживання померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на день її смерті АДРЕСА_1 . За однією адресою з ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав (а.с. 145).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть місце проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 (а.с. 131).

Відповідно до акту-підтвердження від 28.11.2024 складеного членом вуличного комітету «Дружба» ОСОБА_14 , жителями АДРЕСА_6 ОСОБА_15 , з буд. АДРЕСА_7 ОСОБА_16 , з буд. АДРЕСА_8 ОСОБА_17 про те, що дійсно ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка до дня своєї смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 2014 року, коли в неї трапився інсульт та до її смерті влітку проживала за адресою реєстрації, а взимку в м. Харкові разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 (а.с. 10, 24).

Рішенням VІ сесії VІІ скликання Довжанської сільської ради Золочівського району Харківської області від 17.05.2016 було перейменовано АДРЕСА_9 (а.с. 11)

Згідно з паспортом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 12- 13).

Згідно з актом-підтвердженням від 04.12.2024, підписаним сусідами ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_10 ОСОБА_18 , сусідом квартири АДРЕСА_11 ОСОБА_19 , сусідкою квартири АДРЕСА_12 ОСОБА_20 цим актом засвідчили що починаючи з 2014 року, вона та її мати проживали однією сім?єю взимку в м. Харкові за адресою: кв. АДРЕСА_13 , а влітку в селі Довжик. Також, засвідчили, що їхня сусідка ОСОБА_1 доглядала та лікувала свою матір ОСОБА_3 , яка перенесла інсульт та хворіла на його ускладнення з 2014 року, та в 2020 році їй поміняли стегновий суглоб, вона самостійно важко пересувалась (а.с. 37).

Вказаний акт затвердженим головою правління ЖК Околиця-10 Неізвєстною Н.М.

Згідно з паспортом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 15- 19).

З довідки від 24.06.2022 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває як біженка в Ірландії (а.с. 22).

Матеріали справи містять довіреність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якою вона уповноважує ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , бути її представником у відповідних установах, підприємствах та організаціях з усіх питань, пов`язаних з оформлення її спадкових після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ( а.с. 44).

24.06.2014 ОСОБА_3 уклала договір № 1905 про надання послуг з Державним підприємством «Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України», а саме експертиза робочого проекту «Газифікація житлового будинку по АДРЕСА_1 », погоджено договірну ціну та акт здачі-прийому наданих послуг за договором про надання послуг № 1905 від 24.06.2014 (а.с. 29-30; 31;32).

Також матеріали справи містять робочий проект газифікації житлового будинку по АДРЕСА_1 , замовником якого є ОСОБА_3 (а.с. 33-43).

Відповідно до довідки начальника відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_1 Східного ОТО № 7630 від 21.11.2024 - ОСОБА_1 , працює у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України міста Харкова на посаді провідного бухгалтера розрахункової групи фінансового відділення з 16.10.2015 по теперішній час (а.с. 23).

3.4. Нотаріальні дії після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.04.2025 в.о. завідувачем Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області державним нотаріусом П`ятої ХМДНК, ОСОБА_13 01.10.2024 за спадкодавцем ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 73058503, яка тимчасово знаходиться на зберіганні у відокремленому підрозділі П`ятої ХМДНК за адресою: м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 26 (а.с. 120).

15.11.2024 № 771/02-31 державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Ворвуль Г.Г. відмовлено громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії видачі на їх імена свідоцтв про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на будинок АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , т.я. ОСОБА_1 та її довірителя ОСОБА_2 відсутній факт прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а.с. 6).

З повідомлення завідувача П`ятої Харківської міської Державної нотаріальної контори Зімніцької В.П. №199/01-16 від 04.02.2025 вбачається, що за результатом перевірки наявності спадкової справи № 110/2024, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , за алфавітними книгами обліку спадкових справ П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори за 2024 рік та даними спадкового реєстру - спадкова справа П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою не заводилась. Але, виходячи із інформації, отриманої зі Спадкового реєстру, наявна спадкова справа №110/2024, заведена після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області (а.с. 107).

Відповідно до повідомлення в.о. завідувача Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Державного нотаріуса П`ятої Харківської міської Державної нотаріальної контори Ворвуль Г.Г., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за заявою ОСОБА_1 , дочки спадкодавця, що діяла за себе особисто та від імені ОСОБА_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голик С.В. 19.09.2024 за реєстром №918, про видачу свідоцтва про право на спадщину, 01.10.2024 Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області було заведено спадкову справу за № 110/2024. 15.11.2024 ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_2 , було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 118).

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 08.04.2025 заповіт ОСОБА_3 від 21.12.2004 чинний (а.с. 119).

4. Застосовані норми права, мотиви та висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З витребуваної спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини звернулись лише ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Водночас ОСОБА_2 визнала позов ОСОБА_1 , не заперечувала проти його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу Україн спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати, зокрема, заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.

Частиною першою ст. 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно з пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у редакції на момент відкриття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі № 355/832/17 від 10.04.2020).

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем не є доказом того, що вона постійно не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі реєстрація згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець ОСОБА_3 не проживала з позивачем на час своєї смерті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила викладені в позовній заяві обставини, зазначила, що її мати дуже хворіла, не могла себе обслуговувати, потребувала постійного стороннього догляду, проживала разом з нею у Харкові, а влітку декілька місяців вони проживали у с. Довжик.

Під час розгляду справи судом встановлено факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Харкові, що підтверджується як письмовими доказами, які наявні в матеріалах справи, так і поясненнями позивача.

За таких обставин, суд задовольняє заявлені позовні вимоги позивача в частині встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом із спадкодавцем ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач є спадкоємцем першої черги, а саме донькою померлої - ОСОБА_21 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняла спадщину, оскільки на час смерті матері проживала разом з нею, що підтверджується у своїй сукупності та взаємозв`язку належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно зі ст. 392 ЦК України в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач не має можливості оформити спадкові права без звернення до суду з даним позовом.

Отже, судом встановлено, що позивач проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не змогла через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином існують підстави для застосування виняткового способу захисту прав позивача визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивач є спадкоємцем першої черги, на неї спадкоємцем було складено заповіт, відповідач ОСОБА_2 зустрічних вимог не заявляла, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, актами складеними сусідами спадкодавця та спадкоємця підтверджено факт іх спільного проживання на час відкриття спадщини, і оскільки державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач, яка прийняла спадщину, не має можливості реалізувати своє право на спадщину в іншому, ніж судовому порядку суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Позивачем вимоги щодо розподілу судових витрат не заявлялися, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 2014 року за адресою: АДРЕСА_3 , а в літній період в с. Довжик Богодухівського району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Довжицький старостинський округ Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Богодухівський район, с. Довжик, вул. Центральна, 13-А.

Суддя О. В. Пруднікова