ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/1712/24

Провадження № 22-ц/820/1249/25

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: сторін, їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 679/1712/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Оліферук Жанною Антонівною, на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2025 року в складі судді Томіліна О.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів з до 1/6 частини доходу, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 05 серпня 2020 року № 679/978/20.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що у нього та відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 . Судовим наказом від 05 серпня 2020 року на користь відповідачки на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі частки усіх доходів позивача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилався, що 14 травня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , у якому народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебувають на його утриманні. Крім того, на фактичному утриманні позивача перебуває дружина ОСОБА_7 , яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Сім`я проживає у квартирі у м. Нетішин та сплачує в середньому витрати на комунальні послуги по 2 000 грн. на місяць.

Крім того, зазначав, що стан його здоров`я погіршився, у зв`язку з діагностуванням цукрового діабету та стенозу печінки, а його дохід з часу стягнення аліментів не збільшився. Таким чином оскільки з часу видання судового наказу склад сім`ї позивача збільшився, а матеріальне становище погіршилося, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2025 року в задоволенні позову було відмовлено.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції, через свого представника адвоката Оліферук Ж.А. подав апеляційну скаргу, посилається що рішення не відповідає нормам процесуального та матеріального права, а також фактичним обставинам справи.

Так, представник апелянта вказує, що звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 довів відповідними доказами зміну усіх обставин, які існували на час стягнення аліментів, а це і одруження, народження ще двох дітей, зменшення доходу, погіршення стану його здоров`я і здоров`я його дружини, яке потребує витрат і впливає на можливість сплачувати аліменти у попередньому розмірі, однак суд першої інстанції на вказані обставини не звернув уваги.

Посилається, що з довідок про доходи і відрахування, слідує, що в порівнянні з 2020 року, в якому стягнуті аліменти, розмір заробітної плати ОСОБА_1 не зріс суттєво, в порівнянні між 2020 і 2024 роком, то вона взагалі не збільшилась. Розмір аліментів змінюється в залежності від отриманого доходу і найменший це 6 235 гривень та 13 394 грн. - найбільший.

Також зауважує, що стан здоров`я апелянта погіршився, у зв`язку з діагностуванням в ОСОБА_8 цукрового діабету 2 типу та стенозом печінки, про що свідчать викопіювання з медичної карти амбулаторного хворого від 28 29 травня 2024 року та протокол звернення до лікаря від 02 жовтня 2024 року. Тому, апелянту було призначено лікування на час звернення до суду на три місяці поспіль, що потребує додаткових фінансових витрат позивача на суму 716 гривень в місяць, про що свідчать квитанції про придбання ліків згідно рекомендацій лікаря від 02 жовтня 2024 року.

Крім того дружині позивача ОСОБА_7 діагностовано ряд захворювань, внаслідок чого вона періодично проходить діагностику, узд щитовидної залози, а також аналізи на гормони та антитіла до пероксидази щитоподібної залози, що також потребує матеріальних затрат.

Таким чином, апелянт вказує, що також має витрати на лікування дружини ОСОБА_7 , що також позначається на його матеріальному становищі, так як усі витрати здійснюються з єдиного джерела доходів, його заробітної плати.

Звертає увагу суду, що відповідачка має одну дитину, а апелянт троє дітей, крім того з часу стягнення аліментів погіршився стан його здоров`я та змінилося сімейне та матеріальне становище, тому позивач посилаючись на норми матеріального права обґрунтовано просив зменшити розмір стягуваних на користь відповідачки аліментів саме до 1/6 частки його доходу, оскільки це відповідатиме справедливості, розумності і такий розмір аліментів забезпечить належний рівень утримання дитини з боку батька, адже становитиме орієнтовно два прожиткових мінімуми на дитину і надасть можливість батьку в рівних частках утримувати усіх своїх дітей.

Разом з тим апелянт та його представник не погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачка має додаткові витрати на дитину і це свідчить про потребу в допомозі від батька по утриманню дитини та можливості батька надавати таку допомогу.

Також зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в позові, взяв до уваги, що апелянт придбав автомобіль, однак вказаний автомобіль він придбав ще у 2021 році, а звернувся до суду з позовом про зменшення в кінці 2024 року, одружився та народив ще двох дітей та захворів в період з 2022 року по 2024 рік, а тому ця обставина на сьогодні не може констатуватись судом як таке покращення матеріального становища платника аліментів, яке не дає йому права на їх зменшення із настанням інших вищеописаних підстав, які значно погіршують матеріальне становище.

Зауважує, що відповідачка ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи та отримує пенсію орієнтовно 3 000 грн. та є письменницею, журналісткою та матеріально спроможна видавати книги і ймовірно має дохід із продажу авторських творів, який є неофіційним.

Тому з врахування вищезазначеного ОСОБА_1 та його представник адвокат Оліферук Ж.А., просять скасувати рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

ОСОБА_2 через свого представника адвоката Котюк Т.А. подала відзив на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, вважає доводи викладені в апеляційній скарзі необгрунованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Так представник ОСОБА_2 , вказує, що апелянт не довів належними та допустимими доказами значне погіршення його майнового стану, а укладення шлюбу з іншою жінкою та народження дітей від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення аліментів.

Натомість зазначає, що матеріальний стан ОСОБА_1 покращився у зв`язку з зростанням заробітної плати, що підтверджує покращення його матеріального стану після винесення судом рішення про стягнення аліментів, придбання автомобіля та отримання дружини апелянта соціальної допомоги при народженні дітей, при цьому аліментних зобов`язань по виконавчому листу ОСОБА_1 не платить.

Також ОСОБА_2 посилається, що апелянт не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, а лише сплачує аліменти, при цьому не забезпечує дитину піклуванням та любов`ю, як батько в той час, коли інші діти апелянта проживають з ним, що об`єктивно надає їм можливість отримувати більше піклування від батька на відмінну від доньки ОСОБА_9 , у тому числі матеріальної допомоги.

Так відповідачка зауважує, що вона є інвалідом 2 групи з дитинства довічно у зв`язку з родовою травмою, що підтверджується довідкою МСЕК, тому дана обставина позбавляє її можливості належним чином працювати, а тому через стан здоров`я вона є непрацездатною, лише отримує пенсію, як інвалід щомісячно у розмірі 2 725 грн.

Крім того зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів витрати на дитину суттєво зросли, на даний час донька навчається у 7 класі, пільгами на шкільне харчування вона не користується, відвідує музичну школу, відповідачка самотужки забезпечує дитину харчуванням, сезонним одягом та взуттям, а також несе витрати по сплаті комунальних послуг приблизно щомісяця в розмірі 2 000 грн, що ставить її в скрутне матеріальне становище.

Тому ОСОБА_2 та її представник адвокат Котюк Т.А. просять залишити рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає рішення суду першої інстанції вмотивованим та обґрунтованим.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони у справі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Судовим наказом Нетішинського міського суду Хмельницької області від 05 серпня 2020 року у справі № № 679/978/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 04 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_1 також є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частиною 1 пункту 4 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За приписами частини 7 статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що крім дочки ОСОБА_3 , на його утриманні знаходяться ще двоє малолітніх синів ОСОБА_10 , 2022 року народження, ОСОБА_11 , 2024 року народження та дружина ОСОБА_7 , яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22.

Ураховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що обґрунтування позивачем наявності на його утриманні ще двох малолітніх дітей та погіршення його стану здоров`я, саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів.

Встановивши зміну сімейного стану ОСОБА_1 , зокрема народження дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на утримання яких позивач також несе витрати, а також враховуючи наявність у нього захворювань, зокрема цукрового діабету 2 типу та стенозу печінки, що підтверджується належними медичними документами, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені обставини є самостійними підставами для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на дочку на користь ОСОБА_2 з на 1/5 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

При цьому, визначаючи розмір аліментів саме в такому розмірі, колегія суддів, враховує стан здоров`я та майновий стан відповідача і вважає, що таким чином буде дотримано баланс рівності прав дітей ОСОБА_1 на матеріальне забезпечення.

При вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та зробив помилковий висновок про необґрунтованість позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Оліферук Жанною Антонівною, задовольнити частково.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 26 березня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 05 серпня 2020 року № 679/978/20.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 червня 2025 року

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова