Провадження № 2/761/7494/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого дії законний представник (мати) ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

У травні 2025р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Так, предметом вказаного позову є визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач, серед іншого, зазначив, що ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі, однак, з 2015р. не проживає там, а з початку весни 2022р. проживає у Федеративній Республіці Німеччина разом із матір`ю.

Разом із тим, позивачем у позові зазначено лише адресу відповідача та його законного представника, яка територіально знаходиться у м. Києві, адресу їх місця проживання у Федеративній Республіці Німеччина не вказано, що процесуально позбавить суд можливості належним чином оповістити зазначених осіб про розгляд вказаної справи, а відтак, порушить їх права.

Суд наголошує на тому, що відповідач та його законний представник мають бути обізнані про надходження до Шевченківського районного суду м. Києва даної заяви.

Таким чином позивачу слід уточнити у суб`єктному складі сторін актуальну адресу місця перебування сторони відповідача у Федеративній Республіці Німеччина.

Як визначено ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що сторона відповідача, як зазначив позивач, проживає в ФР Німеччина, тому судова повістка про виклик до її до суду має направлятися шляхом направлення судового доручення уповноваженому органу Федеративної республіки Німеччини про вручення судової повістки про виклик до суду.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Імперативною нормою ч. 1 ст. 498 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

За таких обставин, керуючись завданнями та принципами цивільного судочинства України, враховуючи вимоги Розділу XI Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до переконання щодо необхідності вручення судової повістки про виклик до суду у справі стороні відповідача на території іншої держави, а саме: на території Федеративної Республіки Німеччина.

У свою чергу згідно зі змістом ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати правову допомогу, зокрема, Федеративної республіки Німеччина.

Статтею 1 Конвенції встановлено, що кожна договірна держава призначає центральний орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до ч. 1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Виходячи зі змісту ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008р. №1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008р. за №573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Враховуючи наявну інформацію про розташування сторони відповідача за межами території України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості сповістити її про дату, час і місце проведення судового засідання, суд доходить висновку необхідність направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу у Федеративній республіці Німеччина для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965р., у зв`язку з чим, позивачу, після уточнення актуального місця проживання сторони відповідача, необхідно оформити документи, що додаються до судового доручення, відповідно до вимог пункту 2.3 розділу 2 вказаної вище Інструкції та надати суду належним чином завірений переклад на мову запитуваної держави.

Відповідно до ст. 3 цієї Конвенції, орган влади чи судовий працівник, компетентний, відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Оскільки при поданні позовної заяви стороною позивача не надано належним чином завірений переклад заяви та додатків до неї на мову запитуваної держави у двох примірниках, суд не має можливості належним чином повідомити про дату, час та місце розгляду справи сторону відповідача, у відповідності до норм чинного законодавства.

В такому випадку, справа не може бути розглянута судом.

Саме на позивача покладається обов`язок забезпечити подання до суду належно оформлених, перекладених, нотаріально посвідчених документів, після чого вони направляються судом до Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення заявниці ухвали.

За таких обставин, вказаний необхідно залишити без руху відповідно до ст. 187 ЦПК України, про що повідомити позивача та надати строк для виправлення викладених вище недоліків.

Виправлену редакцію позову надати з дотримання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в інтересах якого дії законний представник (мати) ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: