СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1560/25

пр. № 2/759/2418/25

10 червня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеда О.М.,

за участю секретаря - Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь його заборгованість за договором позики грошових коштів від 30.11.202 3року у формі розписки у розмірі 16000 доларів США; заборгованість за договором позики грошових коштів від 01.03.2024 року у формі розписки у розмірі 2000 доларів США; заборгованість за договором позики грошових коштів від 11.06.2024 року у формі розписки у розмірі 2000 доларів США, а також судові витрати.

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2023 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір позики у формі розписки, згідно якого, ОСОБА_3 (позичальник) позичив у ОСОБА_1 (позикодавець) грошові кошти у сумі 16 000 (шістнадцять тисяч) доларів США, які ОСОБА_2 взяв зобов`язання повернути ОСОБА_1 в строк до 01.06.2024 року. Станом на 10 січня 2025 року ОСОБА_2 вищевказане зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим не повернув ОСОБА_1 грошові кошти у сумі у сумі 16 000 доларів США. 01.03.2024 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір позики у формі розписки, згідно якого, ОСОБА_4 (позичальник) позичив у ОСОБА_1 (позикодавець) грошові кошти у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, які ОСОБА_2 взяв зобов`язання повернути ОСОБА_1 в строк до 01.06.2024 року. Станом на 10 січня 2025 року ОСОБА_2 вищевказане зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим не повернув ОСОБА_1 грошові кошти у сумі у сумі 2 000 доларів США. 11.06.2024 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір позики у формі розписки, згідно якого, ОСОБА_3 (позичальник) позичив у ОСОБА_1 (позикодавець) грошові кошти у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, які ОСОБА_2 взяв зобов`язання повернути ОСОБА_1 в строк до 11.09.2024 року. Станом на 10 січня 2025 року ОСОБА_2 вищевказане зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим не повернув ОСОБА_1 грошові кошти у сумі у сумі 2 000 доларів США. У зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2025 року у справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного.

30.11.2023 року між сторонами укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 суму коштів 16000 доларів США, що станом на 30.11.2023 року становить 592000, 00 грн. з терміном повернення позики до 01.06.2024 року.

Також, 11.06.2024 року між сторонами укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 суму коштів 80000,00 грн., що станом на 11.06.2024 року становить 2000 доларів США, з терміном повернення позики до 11.09.2024 року та з забов`язанням повернути кошти в доларах США у розмірі 2000.

Окрім того, 01.03.2024 року між сторонами укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 2000 доларів США, з терміном повернення до 01.06.2024 року.

Строк повернення позики та правова природа отриманих відповідачем коштів як боргу встановлена у тексті розписки.

Позивач вказує, що в порядку досудового врегулювання спір між сторонами не вирішений, оскільки на вимоги позивача про сплату боргу, відповідачем заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Наслідки порушення договору позичальником визначені статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14 та від 13 грудня 2017 року у справі № 6-996цс17.

Так судом встановлено, що 30.11.2023, 01.03.2024 та 11.06.2024 року ОСОБА_2 підписані розписки про отримання ним від позивача борг у загальній сумі 20000, 00 доларів США.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договорами позики від 30.11.2023 року, 01.03.2024 року та 11.06.2024 року, укладених між сторонами. Після укладення цих договорів позивач всі обов`язки, передбачені договорами виконав, а відповідач свої зобов`язання не виконав. В результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 20000, 00 доларів США. Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту.

При викладених обставинах, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення суми позики в розмірі 20000, 00 доларів США підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6757, 77 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позикипро стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики грошових коштів від 30.11.2023 року у формі розписки у розмірі 16000 доларів США, заборгованість за договором позики грошових коштів від 01.03.2024 року у формі розписки у розмірі 2000 доларів США, заборгованість за договором позики грошових коштів від 11.06.2024 року у формі розписки у розмірі 2000 доларів США, а всього 20000 (двадцять) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 6757, 77 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда