Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3554/22 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П.
Категорія 76 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Талько О.Б.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі заяву представника ОСОБА_1 Немировського Валерія Івановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №279/3554/22 за позовом ОСОБА_1 до Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень про стягнення розрахункових коштів, стягнення середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових коштів,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позов, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила:

- стягнути на свою користь з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень 325 416,59 грн невиплачених при звільненні розрахункових коштів, а саме: одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; додаткову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; компенсацію на оздоровлення в сумі 13 620,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 74 764,59 грн.; розрахунок за зданий податковий звіт в сумі 800,00 грн.;

- стягнути на свою користь з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень середній заробіток за час затримки виплати розрахункових коштів в сумі 334 268,28 грн.;

- зобов`язати Первинну Профспілкову організацію лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року скасовано в частині відмови у виплаті сум невиплаченої матеріальної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку і ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; додаткову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 000 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 501,40 грн. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень судовий збір в дохід держави в розмірі 5938,86 грн.

02 червня 2025 року представник ОСОБА_1 Немировський В.І. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якій просить зобов`язати Первинну Профспілкову організацію лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати ОСОБА_1 трудову книжку.

16 червня 2025 року на адресу суду від представника Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень Драгіцикої Т.М. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких просить заяву залишити без задоволення. Зазначає, що відповідач не володіє трудовою книжкою ОСОБА_1 , в первинній профспілковій організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень трудова книжка ОСОБА_1 відсутня. Вказує, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судами розглянуті згідно з вимогами ст. ст.209-246, 365 387 ЦПК, розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення та постанови, тому підстави для ухвалення додаткового рішення у справі №279/3554/24 відсутні. Зазначає, що доказів передачі документів, в тому числі і трудової книжки ОСОБА_2 суду не надано. Вказує, що не можна вважати постанову Житомирського апеляційного суду від 05.017.2023 у справі №279/3554/25 не вмотивованою, та такою, що не містить розгляду всіх заявлених вимог, зокрема зобов`язання видачі трудової книжки. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 зверталася із письмовою заявою від 10.02.2025 (вх. 13.02.2025) про видачу дублікату трудової книжки Первинною профспілковою організацією лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень, що вже не стосується предмету позову у справі №279/3554/22.

Розглянувши заяву по суті, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок та підстави ухвалення додаткового рішення визначені статтею 270 ЦПК України.

Так, згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 270 ЦПК України).

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Відповідно до п. 20 роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

Тлумачення частин першої та другої статті 270 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої статті 264 цього Кодексу.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20 грудня 2019 року у справі №240/6150/18, додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №760/34441/19-ц.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №1540/4122/18 (адміністративне провадження №К/9901/36261/19) зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази та розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, що ухвалення додаткового рішення можливе судом за умови не ухвалення рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення.

У даній справі встановлено, що 16 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позов, у якому з урахуванням уточненої позовної заяви просила:

- стягнути на свою користь з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень 325 416,59 грн невиплачених при звільненні розрахункових коштів, а саме: одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; додаткову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; компенсацію на оздоровлення в сумі 13 620,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 74 764,59 грн.; розрахунок за зданий податковий звіт в сумі 800,00 грн.;

- стягнути на свою користь з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень середній заробіток за час затримки виплати розрахункових коштів в сумі 334 268,28 грн.;

- зобов`язати Первинну Профспілкову організацію лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить висновків з приводу позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 17.04.2023 подав апеляційну скаргу, у якій відсутні доводи щодо не розгляду судом першої інстанції позовних вимог в частині зобов`язання Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати трудову книжку ОСОБА_1 .

Постановою Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 березня 2023 року скасовано в частині відмови у виплаті сум невиплаченої матеріальної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку і ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; додаткову матеріальну допомогу при звільненні в сумі 118 116,00 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 20 000 грн. В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 501,40 грн. Стягнуто з Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень судовий збір в дохід держави в розмірі 5938,86 грн.

Постанова Житомирського апеляційного суду від 05 липня 2023 року також не містить висновків з приводу позовної вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку.

Відтак, ні в суді першої інстанції, а ні в суді апеляційної інстанції сторони не давали пояснень з приводу позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку, оскільки мотивувальні частини судових рішень не містять оцінки вказаним доводам.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження чи спростування доводів позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Первинної Профспілкової організації лінійних станцій Коростенської дирекції залізничних перевезень видати їй трудову книжку, зокрема: журналу обліку видачі трудових книжок та положення про порядок зберігання трудових книжок.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 (провадження №12-43гс22) виснувала, що термін «ухвалення» додаткового судового рішення, а не термін «розгляд» законодавцем застосовано з метою, щоб підкреслити необхідність буквального тлумачення такого поняття відповідно до статті 259 ЦПК України (статті 233 ГПК України). Таке тлумачення є релевантним для з`ясування змісту положення другого речення частини третьої статті 270 ЦПК України (частини третьої статті 244 ГПК України), коли йдеться про усунення неповноти судового рішення, тобто відсутності у резолютивній частині рішення висновків щодо результатів розгляду справи. При цьому презюмується, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами статей 209 - 246 ЦПК України (статей 201 - 221 ГПК України), а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. У протилежному випадку неповнота судового рішення може бути усунута шляхом його перегляду в апеляційному (касаційному) порядку, а не через ухвалення додаткового рішення.

З поданої представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 заяви вбачається, що він просить фактично змінити рішення суду, шляхом ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги, яка взагалі не була досліджена ні під час розгляду справі в суді першої інстанції, а ні під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

З аналізу поданої в порядку ст. 270 ЦПК України заяви про ухвалення додаткового рішення, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 фактично порушує питання про зміну судового рішення і доповнення його новими даними, що є недопустимим.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, передбачених ст. 270 ЦПК України, а тому в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 24 червня 2025 року.

Головуючий

Судді