Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3536/24
Провадження №: 2/332/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводськийрайонний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючогосудді: Погрібної О.М.,

за участю секретаря: Паніної Л.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області (69000, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 164, ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Заводського районного суду м.Запоріжжя про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житловогобудинку за адресою: АДРЕСА_4 , земельної ділянки, кадастровий номер якої :03:001:0035, земельної ділянки, кадастровий номер якої :03:001:0034, частки у праві власності на критий тік, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . Своїм спадковим майном ОСОБА_5 розпорядилась, склавши заповідальне розпорядження у приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Кириченко Вікторії Вікторівни, копія якого долучена до позовної заяви, яка розподілила спадкове майно між ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . ОСОБА_6 померла13.06.2023 року, тому спадщину після неї спадкує ОСОБА_1 . На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на спадкове майнно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та не встигла за життя оформити свої спадкові права після своєї матері ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 червня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

Позивач та його представник адвокат Кара Р.Т., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, адвокат Кара Р.Т. надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 , який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області, який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши надані докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов`язків.

При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичнихосіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 в селі Лобкове Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим 03.10.2023 року.

Спадкова справа післясмерті ОСОБА_5 заведена у приватного нотаріуса Харченко Юлії Григорівни (м. Запоріжжявул. Перемоги, 42/3).

Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Родинні стосунки між позивачем та ОСОБА_5 підтверджуються свідоцтвом про народження, виданим Кам`янським відділом ЗАГС Василівського району Запорізької області 04.07.1967 року Серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 . Їх шлюб був зареєстрований 07 серпня 1962 року відділом ЗАГС Василівського району Запорізької області. На підтвердження надано копію свідоцтва про одруження НОМЕР_3 .

Від шлюбу в них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_2 , та донька ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 після укладення шлюбу).

На підтвердження родинних відносин надано суду копії: свідоцтво про народження сина НОМЕР_4 , витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження доньки та свідоцтво про шлюб, на підставі якого змінено прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » ІІ-ЖС № НОМЕР_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 в с. Лобкове Василівського району Запорізької області, що підтверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_6 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 , відповідно до положень ст.ст.1222, 1223, 1258, 1261 ЦК України, є дружина ОСОБА_5 , та діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_6

ОСОБА_5 прийняла спадщину належним чином та своєчасно, відповідно до положень статей 1268-1270 ЦК України, підтвердженням вказаного є свідоцтво про право на спадщину за законом земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0035, видане нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області 16.05.2017 року Косаревською М.В. та постанова нотаріуса від 05.03.2020 року, які видані у спадковій справі № 147 за 2016 рік.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0035 та :03:001:0034, 28/100 часток критого току, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , і майнові права засновника фермерського господарства.

Своїм спадковим майном ОСОБА_5 розпорядилась, склавши заповідальне розпорядження 13.10.2020 року у приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Кириченко Вікторії Вікторівни, яким житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0035 та :03:001:0034, 28/100 часток критого току, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному, а все інше майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 . Тобто, за життя ОСОБА_5 зробила заповідальне розпорядження та розподілила спадкове майно між позивачем, дочкою ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_1 .

Право власності на спадкове майно ОСОБА_5 підтверджується наступними документами: витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію праава власності на земельну ділянку :03:001:0035, свідоцтвом про право на спадщину на земельну ділянку :03:001:0035; державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №06259, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку :03:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, інформацією з реєстру нерухомого майна право власності на 16/100 часток критого току за ОСОБА_7 та право власності на 12/100 часток критого току за ОСОБА_5 ; витягом з реєстру речового права на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, не представляється можливим, оскільки оригінал заповіту, який посвідчений приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Кириченко В.В., що підтверджено витягом з реєстру заповітів № 62039418 від 13.10.2020 року (номер у спадковому реєстрі 66566377) залишився на окупованій території.

Враховуючи те, що витребувати повну інформацію про вище згаданий заповіт шляхом направлення нотаріусом заповіту немає можливості, оскільки Василівський район Запорізької області перебуває під тимчасовою окупацією Російської Федерації і архіви приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Кириченко Вікторії Вікторівни залишилися на тимчасово окупованій території, приватним нотаріусом Харченко Юлією Григорівною, на підставі ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2024 року.

Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_6 спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Харченко Юлії Григорівни (м. Запоріжжя вул. Перемоги, 42/3).

Відповідно до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України (далі ЦК) якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-якідані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти, батьки, дружина (чоловік) померлого.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, відповідно до ст.1233 ЦК.

Як встановлюється положеннями статей 1269,1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі статтею 1276 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) «якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власнихспадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ст. 1297 ЦК України).

Відповідно до пункту 4.12. глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.15. вказаного Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, ОСОБА_11 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Харченко Ю.Г.із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 , та видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, на підставі викладених фактів та наданих доказів, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка за життя не встигла оформити спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 2,12,13,81,206,258,259,263-265,273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позвону заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Степногірської селищної військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер якої :03:001:0035 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлої ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на частку земельної ділянки, кадастровий номер якої :03:001:0034 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлої ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , після померлої ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на частку у праві власності на 28/100 часток критого току, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , після померлої ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцятиднів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2025 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ; місце проживання: АДРЕСА_7 , рнкопп НОМЕР_8 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_8 , адреса проживання: АДРЕСА_9 , рнкопп НОМЕР_9 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ; місце проживання: АДРЕСА_3 , рнкопп НОМЕР_10 .

Відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_10 ; місце проживання: АДРЕСА_7 , рнкопп НОМЕР_11 .

Відповідач 4: Степногірська селищна військова адміністрація Василівського району Запорізької області, , юридична адреса: 69000, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 164

Суддя: О.М.Погрібна