Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4992/25
Провадження № 2-о/711/159/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: Департамент управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Гайдай Т.О., яка діє на підставі ордеру серії СА №1092175 від 30.05.2025р., звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 21.12.1994р.

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що заявнику разом з його матір`ю ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на таку квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21.12.1994р. Натомість у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а також відповідно до інформації бюро технічної інвентаризації, прізвище власників відповідної квартири зазначене як « ОСОБА_3 », тоді як у документах, які ідентифікують особу заявника, його прізвище значиться як « ОСОБА_3 ». Розбіжність у написанні прізвища заявника у Реєстрі прав власності на нерухоме майно з написанням його прізвища у свідоцтві про право власності на житло та у персональних документах, які ідентифікують його особу, зумовила необхідність його звернення до суду з даною заявою.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 15 ЦПК суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Отже, за змістом ст.ст. 293, 315 ЦПК України суд може установити будь-який факт, що має юридичне значення для фізичної особи, від якого залежить подальший розвиток цивільних правовідносин, у яких така особа є учасником, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Особливістю окремого провадження є відсутність спору про право. Факти, які встановлюють у порядку окремого провадження, мають безспірний характер. Їх наявність обумовлена об`єктивними чинниками за відсутності відповідного документального підтвердження їх існування та відношення до відповідної особи.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналіз змісту обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 , свідчить, що підставою звернення заявника до суду є заперечення з боку органів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на теперішній час факту належності безпосередньо заявнику, зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідні заперечення обумовлені розбіжностями в написанні прізвищ власників відповідної квартири у правовстановлюючому документі свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 , яке видане 21.12.1994р. органом приватизації Придніпровського райвиконкому.

Разом з тим, відповідне свідоцтво №8445 від 21.12.1994р. було видане згідно розпорядження від 21.12.1994р. №460 органу приватизації Придніпровського райвиконкому, як суб`єктом, у віданні якого перебував відповідний об`єкт державного житлового фонду. На теперішній час відповідним суб`єктом є Черкаська міська рада, а отже саме цей представницький орган місцевого самоврядування, в особі своїх виконавчих органів, уповноважений на підтвердження дійсності виданих правовстановлюючих документів, зокрема, видачу дублікату відповідного документу чи виправлення помилок у відповідному документі з урахуванням первинних документів, які були підставою оформлення відповідного свідоцтва. Відмова такого суб`єкту у видачі дублікату відповідного свідоцтва чи внесенні виправлень до його змісту свідчить про заперечення наявності у заявника прав, які підтверджуються відповідним свідоцтвом, що у свою чергу свідчить про наявність спору про право.

В той же час заявник не зазначає про обставини, якими обумовлюються перешкоди для усунення помилок у написанні прізвища заявника у відповідному свідоцтві в позасудовому порядку.

Окрім того, судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.02.2025р. у справі №712/654/25, яке набрало законної сили 27.03.2025р., було встановлено факт належності свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності, виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету 21.12.1994р., матері заявника ОСОБА_2 . Очевидною є та обставина, що після набрання відповідним судовим рішенням законної сили, розгляд питання про належність такого документу іншій особі в порядку окремого провадження суперечить засадам ефективності та правової визначеності, оскільки недопустимою є ситуація, коли може існувати два судових рішення, які по-різному визначають факт належності одного й того ж документу різним особам. Сам факт звернення заявника з даною заявою до суду свідчить про оспорювання ним факту належності такого документу його матері, а відтак вже свідчить про наявність спору між співвласниками про те, кому з них належить відповідний правовстановлюючий документ.

За таких обставин, суд доходить висновку, що з заяви вбачається спір про право, оскільки на теперішній час право власності заявника на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , не визнається реєстраційними органами, а правовстановлюючий документ на таку квартиру належить матері заявника, а відтак у заявника відсутній оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує належність йому на праві власності відповідної квартири, тобто його право власності є оспорюваним, а отже заявлені вимоги про встановлення факту не є безспірними і пов`язані із вирішенням спору про право.

За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України в даному випадку слід відмовити у відкритті провадження у справі оскільки з заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю вбачається спір про право.

В той же час суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у цивільному судочинстві в порядку позовного провадження та захистити своє право у спосіб, передбачений ст. 392 ЦК України.

Стосовно сплаченого заявником судового збору, то необхідно звернути увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. У зв`язку з відсутністю в матеріалах заяви такого клопотання питання про повернення судового збору не розглядається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 10, 11, 19, 259-261, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Роз`яснити заявникові, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою, проте вимоги заявника можуть бути розглянуті судом в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: В.М. Скляренко