РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/264/25

Провадження №2/568/196/25

24 червня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи №568/264/25

за позовом ТОВ Фінансова компанія "Аксіліум фінанс"

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28928,85 грн., судового збору та витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.12.2018 р. між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» укладено кредитний договір.

Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 08.11.2023 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 28928,85 грн, з яких: прострочене тіло 13 359,26 грн., прострочені відсотки 7 692,66 грн., строкові відсотки 7876,93 грн.

08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до боржника ОСОБА_1 .. Боржника повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні.

В подальшому, 12.12.2024 рішенням № 12/12/24-1 змінено найменування ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс».

Ухвалою від 25.02.2025 р. позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалами від 01.04.2025 р. та 13.05.2025 р. розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні від 17.06.2025 р. оголошено перерву.

В судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 27.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Кредобанк» із анкетою-заявою про надання комплексних банківських послуг (а.с. 20).

Відповідно до п. 2 Заяви-Договору підписанням цієї Заяви-договору та додатку до Заяви-договору Клієнт підтверджує, що Заява-Договір є: 1) заявою на відкриття поточного/поточних рахунків; 2) запитом (заявою) Клієнта на отримання споживчого кредиту - кредитування рахунку Клієнта.

Відповідно до п.4 Договору, кредитний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами цього додатку та діє до моменту повного виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором.

Розглянувши заяву відповідача, банк зобов`язався здійснити кредитування рахунку клієнта на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії 100000 грн., поточна сума ліміту кредитування визначається відповідно до Алгоритму визначення ліміту кредитування. Строк кредитування - до моменту пред`явлення вимоги Банку, процентна ставка - 30% річних (а.с.21).

27.12.2018 р. та 23.05.2019 р. між ОСОБА_1 та АТ «Кредобанк» підписано додатки до Заяви-Договору.

Відповідно до додатків, максимальна сума ліміту кредитування становить 100000 грн., тип процентної ставки фіксована, розмір процентів 30% річних, реальна річна процентна ставка 35,63% річних, орієнтована загальна вартість кредиту для клієнта за кредитним договором становить 130681,67 грн. (а.с.20, 22).

Підписуючи додаток, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в Пам`ятці клієнту ознайомлений та примірник Пам`ятки отримав.

Зазначено, що дата відкриття рахунку 19.11.2018 р.

На виконання умов договору, Банк перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 13359,26 грн., що підтверджується меморіальним ордером №55697224 від 15.10.2020 р. та випискою по рахунку відповідача.

Проте, відповідач належним чином не виконав умови договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

08.11.2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «МАРИН-ФІНАНС» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами (а.с.18-19).

Згідно із додатком №1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023 року до ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21051,92 грн. (а.с. 18).

12.12.2024 року рішенням №12/12/24-1 учасника ТОВ «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» змінено найменування ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС» (а.с.26).

Як вбачається із досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 30.01.2025 року, ТОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» повідомило ОСОБА_1 про заміну кредитора у зобов`язанні за кредитним договором від 27.12.2018 року з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» та про необхідність сплати заборгованість за договором у розмірі 21051,92 грн. протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги (а.с.10)

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 02.11.2020 року по 08.11.2023 року, виконаного ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС», заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 31.05.2025 року становить 28928,85 грн., яка складається із: сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена) 13359,26 грн., сума заборгованості за відсотками (прострочена) 7692,66 грн. (а.с.9).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором Банк виконав належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 13359,26 грн.

Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач суду не надав.

В матеріалах справи відсутні докази щодо належного виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 10781 ЦК України).

Відповідно до долучених до справи договорів факторингу, сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржника.

Вказаний договір факторингу підтверджує належний перехід прав вимоги до ОСОБА_1 від АТ «Кредобанк» до ТОВ "ФК Аксіліум Фінанс".

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що на виконання кредитного договору АТ «Кредобанк» перерахувало відповідачу кредиті кошти.

Однак, в порушення норм чинного законодавства та умов договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, а відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 13359,26 грн. тіла кредиту є обгрунтованою та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків, суд враховує наступне.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Сторонами узгоджено, що процентна ставка за користування кредитом становить 30% річних, реальна річна процентна ставка 35,63%.

З розрахунку відсотків вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам в загальній сумі 15569,59 грн., з яких: 7692,66 грн. відсотків нарахованих за період 19.09.2020 р. по 19.11.2021 р. на суму боргу 13359,26 грн.; 7876,93 грн. відсотків нарахованих за період 09.11.2023 р. по 31.01.2025 р. на заборгованість в сумі 21051,92 грн. (13359,26 грн. тіло + 7692,66 грн. відсотки = 21051,92 грн.).

Суд зазначає, що умовами договору не передбачено право кредитодавця нараховувати відсотки за користуванням кредиту на заборгованість за відсотками.

Враховуючи умови договору та межі позовних вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача 12702,38 грн. відсотків: 7692, 66 грн. відсотків за період 19.09.2020 р. по 19.11.2021 р. та 5009,72 грн. відсотків за період 09.11.2023 р. по 31.01.2025 р.. В частині стягнення 2867,21 грн. слід відмовити.

В силу вимог ст. 267 ЦК України суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність, а відповідач з заявою про застосування строків позовної давності до суду першої інстанції не звертався.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в сумі 26061,64 грн., що становить 90% від заявлених позовних вимог.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). У даній категорії справ заявник повинен довести сам факт надання послуг, а не їх оплату.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Установлено, що в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн..

На підтвердження наданих послуг, представником позивача долучено: договір про надання правничої допомоги №24/01/25 від 24.01.2025 р., витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 24.01.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2025 р. між ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» та адвокатом Альховською І.Б. укладено договір про надання правової допомоги №24/01/25.

Умовами договору передбачено, що клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1).

Відповідно до п. 4.1 Договору, клієнт зобов`язується провести повну оплату за отримані послуги за цим Договором згідно рахунку та звіту про надання правничої допомоги, наданих Адвокатом.

Факт надання послуг підтверджується актом про надання юридичної допомоги, який готується адвокатським об`єднанням та надсилається клієнту для підписання.

Згідно акту №1 про надання юридичної допомоги від 24.01.2025 р. Адвокатом Альховською І.Б. надані юридичні послуги: вивчення документів та підготовка позовної заяви - вартість послуг 6000 грн. (витрачено 3 год.). Вартість однієї години становить 2000 грн. (а.с. 16).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені у частині третій статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24).

Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.

Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.

Суд вважає, що витрачений адвокатом час (3 годин) на складання позовної заяви, завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг.

З огляду на зазначене, врахувавши характер та обсяг виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, її складності та пропорційності розміру задоволених вимог, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» заборгованість за договором кредитної лінії в сумі 26061,64 грн., яка складається: 13359,26 грн. прострочене тіло кредиту, 12702,38 грн. відсотків.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс» 2180,16 грн. судового збору та 3000 грн. витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс" (місцезнаходження 79026, Львівська обл., м.Львів, вул.Академіка Лазаренка, буд.№4 кабінет №4, )

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Повний текст складено 24.06.2025 р.

Суддя А.О. Сільман