ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/309/23 Номер провадження 22-ц/814/1747/25Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Якимова О.В.

представник відповідача адвокат Чабаненко В.О.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року, ухвалене суддею Даценком В. М., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, про припинення права спільної часткової власності та поділ майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

31.01.2023 ОСОБА_1 (з урахуванням уточненої позовної заяви від 2.05.2024 (т.1 а.с. 172-174) звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області про припинення права спільної часткової власності та поділ майна в натурі, в якому просила суд:

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на неприватизованій земельній ділянці;

- провести його поділ в натурі на два окремих об`єкти самостійної власності у вигляді ізольованих домоволодінь з розміром часток 1/1 за 2 варіантом поділу житлового будинку відповідно до висновку експерта №2571/2572 за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи;

- виділити у власність ОСОБА_1 129/225 частини житлового будинку та господарських споруд, а саме у житловому будинку «А-1» приміщення загальною площею 27,1 кв.м., що складається з: кухні №1 площею 7,5 кв.м., передпокою №2 площею 9,0 кв.м., кімнати №4 площею 7,7 кв.м., частини коридору І площею 2,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: вбиральня «Г», сарай «Д», сарай «З», пореб «Е», гараж «Ж», частина вимощення «І», частина колодязя «1», частина огорожі №6, частина огорожі №7 частина воріт №8; -

- виділити у власність ОСОБА_2 96/225 частини у житловому будинку житлового будинку та господарських споруд, а саме у житловому будинку «А-1» приміщення загальною площею 21,9 кв.м., що складається з: частини коридору І площею 4,3 кв.м., кімнати №3 площею 17,6 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», прибудова «б1, б2», частина вимощення «І», частина колодязя «1», огорожа №2, огорожа №3, частина огорожі №6, частина огорожі №7, частина воріт №8;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 41 404 грн;

- визначити порядок користування земельною ділянкою площею 826 м.кв., згідно варіанту №2 висновку експерта №2571/2572 за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи (додаток 6);

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 830,20 грн та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 16 728,60 грн.

Позовна заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2016 ОСОБА_1 належить 13/25 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на неприватизованій земельній ділянці і в цілому складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м.; літньої кухні «Б»; прибудови «б1»; прибудови «б2», убиральні «Г»; сараю «Д»; погребу «Е»; гаражу «Ж»; колодязя №1; огорожі №2; огорожі №3; огорожі №6; огорожі №7; воріт №8; вимощення «І», сараю «З», що належав батькові ОСОБА_3 . Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2016 ОСОБА_1 належить частка спадкового майна від 24/25 часток вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2008 ОСОБА_3 (їх з відповідачем батькові) належить 2/9 частини майна померлої матері ОСОБА_4 . Спадкове майно складається з 12/25 частки вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов, які розташовані на неприватизованій земельній ділянці, та в цілому складаються з: житлового будинку «А-1», загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м.; літньої кухні «Б»; убиральні «Г»; сараю «Д»; погребу «Е»; гаражу «З»; колодязя №1; огорожі №2-5; прибудови «б1»; прибудови «б2», що у визначеній частці належали їх матері ОСОБА_4 на підставі рішення Народного суду м. Лубни Полтавської області від 12.05.1981. У подальшому право на дану частку оформили ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Позивач вказує, що, оскільки майно належить їй з відповідачем на праві спільної часткової власності, вона позбавлена можливості самостійно користуватися та розпоряджатися ним, а іноді у неї з відповідачем виникають чималі непорозуміння щодо розпорядження спільною власністю. Так, спільне майно необхідно ремонтувати, підтримувати в належному стані та зберігати, на що погляди відповідача дещо різняться з її власними. За наявності технічної можливості відповідач відмовляється у добровільному порядку вирішити питання щодо реального розподілу спірного майна в натурі.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, про припинення права спільної часткової власності та поділ майна в натурі - задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на неприватизованій земельній ділянці.

Проведено реальний розподіл житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1, запропонованого судовою будівельно-технічною, оціночно-будівельною та земельно-технічною експертизою №2571/2572 від 12.04.2023.

Виділено першому співвласнику ОСОБА_1 на 129/225 ідеальної частини квартиру АДРЕСА_2 , (помаранчевий колір в додатку №2 до висновку) у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у житловому будинку «А-1» приміщення: кухня 1 площею 7,5 кв.м.; передпокій 2 площею 9,0 кв.м.; кімната 4 площею 7,7 кв.м. Всього виділено приміщень в житловому будинку «А-1» загальною площею 24,2 кв.м., що на 3,9 кв.м. менше, чим приходиться на частку 129/225 (28,1-24,2).

Також першому співвласнику ОСОБА_1 виділено: вбиральню «Г»; сарай «Д»; сарай «З»; погреб «Е»; гараж «Ж»; частину вимощення «І»; частину колодязя «1»; частину огорожі №6; частину огорожі №7; частина воріт №8.

Виділено другому співвласнику ОСОБА_2 на 96/225 ідеальної частини квартиру АДРЕСА_3 , (фіолетовий колір в додатку №2 до висновку) у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у житловомубудинку «А-1» приміщення: частина коридору І площею 7,2 кв.м.; кімната 3 площею 17,6 кв.м. Всього виділено приміщень в житловому будинку «А-1» загальною площею 24,8 кв.м., що на 3,9 кв.м. більше, чим приходиться на частку 96/225 (24,8-20,9).

Також другому співвласнику ОСОБА_2 виділено: літню кухню «Б»; прибудови «б1, б2»; частину вимощення «І»; частина колодязя «1»; огорожу №2;

огорожу №3; частину огорожі №6; частину огорожі №7; частина воріт №8.

Зобов`язано ОСОБА_2 виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 46 388 грн - різниці вартості виділеної частки житлового будинку.

Зобов`язано ОСОБА_1 по квартирі

АДРЕСА_4 .Замурувати отвір з приміщення 1-2 в приміщення 1-3, з приміщення 1-1 в приміщення І;

2.Розібрати перегородку між приміщеннями 1-4 та приміщеннями 1-2;

3.У частині віконного отвору в приміщенні кімнати 1-1 влаштувати дверний отвір з виходом на зовні та влаштувати подвійний дверний блок.

Зобов`язано ОСОБА_2 по квартирі

АДРЕСА_5 .Пробити дверний отвір у раніше замурованому віконному отворі з послідуючою установкою дверного блоку.

2.Утеплити приміщення коридору для подальшого його користування як приміщення кухні.

3.Демонтувати віконні блоки в приміщенні коридору І та влаштувати новий віконний отвір.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

1.Обладнати квартири АДРЕСА_6 і АДРЕСА_7 самостійними системами газопостачання, теплопостачання та електропостачання.

2.Існуючі зовнішні мережі газопостачання та електропостачання по даному варіанту розподілу будуть знаходитися у спільному користуванні співвласників.

3. ОСОБА_5 житлового будинку кожен із співвласників користується над своєю частиною будинку. ОСОБА_2 улаштувати лаз на горище на своїй частині горищного простору.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 826 м.кв., між співвласниками у відповідності до ідеальних часток відповідно до варіанту №2 запропонованого судовою будівельно-технічною, оціночно-будівельною та земельно-технічною експертизою № 2571/2572 від 12.04.2023 (Додаток 5)

Виділити ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 474 кв.м. у тому числі: - земельна ділянка у користування площею 320 кв.м.; - земельна ділянка спільного користування площею 16 кв.м. (32:2); - надлишок земельної ділянки у користування площею 138 кв.м. (129/225х240).

Виділити ОСОБА_2 у користування дві земельні ділянки загальною площею 352 кв.м., у тому числі: - дві земельні ділянки у користування загальною площею 234 кв.м. (69+165); - земельна ділянка спільного користування площею 16 кв.м. (32:2); - надлишок земельної ділянки у користування площею 102 кв.м. (129/225х240).

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку спільного користування загальною площею 32 кв.м.

Межі земельної ділянки площею 320 кв.м. ОСОБА_1 проходять по точках: АДРЕСА_8 (зображено помаранчевим кольором). Межі надлишку земельної ділянки площею 138 кв.м. ОСОБА_1 проходять по точках: ОСОБА_6 , Т (зображено помаранчевим квадратним штрихом).

Межі земельної ділянки площею 69 кв.м. ОСОБА_2 проходять по точках: АДРЕСА_8 (зображено фіолетовим кольором). Межі земельної ділянки площею 165 кв.м. ОСОБА_2 проходять по точках: Щ, Ю, Я, И, І, Ї, Т, Ч, Ц, Х, Ф, У, Щ (зображено фіолетовим кольором). Межі надлишку земельної ділянки площею 102 кв.м. ОСОБА_2 проходять по точках: АДРЕСА_9 (зображено фіолетовим квадратним штрихом).

Межі земельної ділянки спільного користування площею 32 кв.м. проходять по точках: А, Ж, З, И, Я, Ю, Щ, А (зображено червоним штрихом).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 840,20 грн та витрати на проведення експертизи у розмірі 16 728,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дослідивши висновок експерта, суд встановив, що 1-й варіант поділу будинку передбачає виконання меншої кількості будівельних робіт з переобладнання будинку. При цьому, виконання будівельних робіт пропорційно розподілено між кожним співвласником. Натомість, 2-й варіант покладає майже всі переобладнання на відповідача, передбачає фактично добудову приміщення кухні, а в межах виділеної кімнати - виокремлення приміщення коридору площею 3 кв.м., тому, на думку суду, 2-й варіант покладає на відповідача надмірний тягар. Керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність поділу домоволодіння за варіантом №1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині проведення реального розподілу житлового будинку за варіантом №2 комплексної судової будівельно-технічної експертизи №2571/2572 від 12.04.2024.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції, діючи однобічно і упереджено, надав перевагу доказам, наданим відповідачем, не надавши належної правової оцінки доказам позивача. Вказує, що висновок суду щодо обрання варіанту №1 поділу будинку як такого, що покладає найменшу кількість робіт з переобладнання на відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, затрати позивача при поділі будинку за варіантом №1 не були враховані взагалі. Рішення суду не містить норми права, якою керувався суд в частині обрання варіанту №1 поділу домоволодіння. Вважає, що рішення суду є незаконним в частині обрання судом варіанту поділу та підлягає скасуванню в частині.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку за варіантом №1 проведеної у справі експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.08.2016 належить 13/25 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 23910355, що розташований на неприватизованій земельній ділянці, і в цілому складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м.; літньої кухні «Б»; прибудови «б1»; прибудови «б2», убиральні «Г»; сараю «Д»; погребу «Е»; гаражу «Ж»; колодязя №1; огорожі №2; огорожі №3; огорожі №6; огорожі №7; воріт №8; вимощення «І»; сараю «З», який належав спадкодавцеві ОСОБА_3 (т.1 а.с.5).

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2016 позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 частка спадкового майна від 24/25 часток вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов, що розташований на неприватизованій земельній ділянці, і в цілому складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 49,0 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м.; літньої кухні «Б»; прибудови «б1»; прибудови «б2», убиральні «Г»; сараю «Д»; погребу «Е»; гаражу «Ж»; колодязя №1; огорожі №2; огорожі №3; огорожі №6; огорожі №7; воріт №8; вимощення «І», сараю «З», який належав спадкодавцеві ОСОБА_3 .

Спадкоємцем іншої частки цього ж майна є відповідач ОСОБА_2 (т.1 а.с.6).

Таким чином домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності сторін.

Спірний житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці.

Згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.04.2023 у даній справі проведено комплексну судову будівельно-технічну, оціночно-будівельну та земельно-технічну експертизу, за результатами якої складено висновок експертів №2571/2572 від 12.04.2024 (т.1 а.с.104-158).

У вказаному експертному висновку зазначено, що, виходячи з планування і розмірів приміщень житлового будинку, його конструктивних елементів на розгляд суду представляється можливим запропонувати два варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд з відступом від часток співвласників та з відхиленням від вимог нормативних документів, зокрема із збереженням існуючої висоти, розмірів та площі приміщень будинків старої забудови, які приймались в експлуатацію за діючими на той час будівельними нормами і правилами.

Також на розгляд суду запропоновано два можливих варіанти порядку користування фактичною земельною ділянкою площею 826 м.кв. за вищевказаною адресою.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на варіанті поділу будинку та земельної ділянки АДРЕСА_7 . Натомість, відповідач просив обрати 1-й варіант.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статей 183, 367ЦК України, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. «а» п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є: - припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на неприватизованій земельній ділянці;

- провести його поділ в натурі на два окремих об`єкти самостійної власності у вигляді ізольованих домоволодінь з розміром часток 1/1 за 2 варіантом поділу житлового будинку відповідно до висновку експерта №2571/2572 за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи;

- виділити у власність ОСОБА_1 129/225 частини житлового будинку та господарських споруд, а саме у житловому будинку «А-1» приміщення загальною площею 27,1 кв.м., що складається з: кухні №1 площею 7,5 кв.м., передпокою №2 площею 9,0 кв.м., кімнати №4 площею 7,7 кв.м., частини коридору І площею 2,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: вбиральня «Г», сарай «Д», сарай «З», пореб «Е», гараж «Ж», частина вимощення «І», частина колодязя «1», частина огорожі №6, частина огорожі №7 частина воріт №8;

- виділити у власність ОСОБА_2 96/225 частини у житловому будинку житлового будинку та господарських споруд, а саме у житловому будинку «А-1» приміщення загальною площею 21,9 кв.м., що складається з: частини коридору І площею 4,3 кв.м., кімнати №3 площею 17,6 м.кв., з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Б», прибудова «б1, б2», частина вимощення «І», частина колодязя «1», огорожа №2, огорожа №3, частина огорожі №6, частина огорожі №7, частина воріт №8;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 41 404 грн;

- визначити порядок користування земельною ділянкою площею 826 м.кв., згідно варіанту №2 висновку експерта №2571/2572 за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи (додаток 6).

По справі вбачається, що сторони погоджуються з рішенням суду першої інстанції в частині визначення порядку користування земельною ділянкою за варіантом №2 висновку експертів №2571/2572 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 12.04.2024 (т.1 а.с. 104-158).

Позивач ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку за варіантом №1 вказаної експертизи, наполягає на поділі житлового будинку за варіантом №2 експертизи.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на неприватизованій земельній ділянці.

Згідно правовстановлюючих документів (т.1 а.с. 5,6,7,8), що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.08.2016 та від 18.01.2023 (т.1 а.с. 21-22, 24-25), ОСОБА_1 є власником 129/225 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 є власником 96/225 частин цього ж домоволодіння.

Згідно висновку експертів №2571/2572 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 12.04.2024 (т.1 а.с. 104-158), в частині поділу житлового будинку експертом запропоновано два варіанти його поділу: варіант №1 - додаток 2 до висновку експертів №2571/2572 (т.1 а.с. 152) та варіант №2 -додаток 3 до висновку експертів №2571/2572 (т.1 а.с. 153).

Вирішуючи позовні вимоги в частині поділу житлового будинку за варіантом №1, суд першої інстанції виходив з того, що 1-й варіант поділу будинку передбачає виконання меншої кількості будівельних робіт з переобладнання будинку. При цьому, виконання будівельних робіт пропорційно розподілено між кожним співвласником. Натомість, 2-й варіант покладає майже всі переобладнання на відповідача, передбачає фактично добудову приміщення кухні, а в межах виділеної кімнати - виокремлення приміщення коридору площею 3 кв.м., тому, за висновком суду першої інстанції, 2-й варіант покладає на відповідача надмірний тягар та з дотриманням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність поділу домоволодіння саме за варіантом №1.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про поділ житлового будинку саме за варіантом №1 висновку експертів №2571/2572 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи від 12.04.2024, з урахуванням наступного.

Згідно запропонованого варіанту №1 розподілу будинку співвласнику ОСОБА_1 на 129/225 ідеальної частини пропонується виділити квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 24,2 кв.м, що на 3,9 кв.м менше, чим приходиться на частку 129/225 (28,1 -24,2).

Згідно запропонованого варіанту №1 розподілу будинку співвласнику ОСОБА_2 на 96/225 ідеальної частини пропонується виділити квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 24,8 кв.м, що на 3,9 кв.м більше, чим приходиться на частку 96/22 (24,8 -20,9).

У відповідності до ідеальних часток: на 129/225 частин житлового будинку та господарських будівель і споруд приходиться 331 088 грн (577480х129/225) від загальної вартості; на 96/225 частин житлового будинку та господарських будівель і споруд приходиться 246 392 грн (577480х96/225) від загальної вартості.

Частки сторін по запропонованому варіанту №2 поділу зміняться і будуть становити: перший власник 491/1000 частини, другий власник 509/1000 частини.

За варіантом №1 співвласнику ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_7 ) необхідно буде сплатити грошову компенсацію співвласнику ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_6 ) у розмірі 46 388 грн.

За варіантом №1 співвласнику ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_7 ) необхідно, зокрема, утеплити приміщення коридору для подальшого його користування як приміщенням кухні, як показано на варіанті розподілу №1 червоним штрихом.

Згідно запропонованого варіанту №2 розподілу житлового будинку співвласнику ОСОБА_1 на 129/225 ідеальної частини пропонується виділити квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 27,1 кв.м, що на 1,0 кв.м менше, чим приходиться на частку 129/225 (28,1 -24,2).

Згідно запропонованого варіанту №2 розподілу будинку співвласнику ОСОБА_2 на 96/225 ідеальної частини пропонується виділити квартиру АДРЕСА_7 , загальною площею 21,9 кв.м, що на 1,0 кв.м більше, чим приходиться на частку 96/22 (21,9 -20,9).

Частки сторін по запропонованому варіанту №2 поділу зміняться і будуть становити: перший власник 1/2 частини, другий власник 1/2 частини.

За варіантом №2 співвласнику ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_7 ) необхідно буде сплатити грошову компенсацію співвласнику ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_6 ) у розмірі 41 404 грн.

За варіантом №2 співвласнику ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_7 ) необхідно, зокрема, розширити приміщення коридору шляхом знесення стін та подальшого улаштування зовнішніх конструкцій стін, утворивши приміщення кухні площею 7,8 кв.м, як показано на варіанті розподілу №2 червоним штрихом.

Таким чином, згідно варіанта №2 для співвласника ОСОБА_2 передбачається у коридорі 1 площею 7,2 кв.м. знести дві зовнішні стіни будинку довжиною 2,20 м та 2,10 м, розширити фундамент до розміру стін відповідно 3,56 м. та 3,56 м та облаштувати таким чином кухню. У кімнаті 1-3 площею 17,6 кв.м встановити дві перегородки та облаштувати коридор площею 3,0 кв.м, у зв`язку з чим площа кімнати 1-3 буде становити 14,6 кв.м.

Таким чином, порівнюючи варіант №1 та варіант №2 за розміром сплати ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_7 ) грошової компенсації співвласнику ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_6 ), то її різниця буде становити 4 984 грн (46388 - 41 404), що не є значним розміром.

Проте, варіант №2 дійсно передбачає фактичну добудову відповідачем ОСОБА_2 приміщення кухні шляхом облаштування нового фундаменту під кухню та збільшення периметру житлового будинку, крім цього, за рахунок житлової площі кімнати 1-3 площею 17,6 кв.м передбачається облаштування в ній коридору площею 3,0 кв.м, у зв`язку з чим на відповідача ОСОБА_2 покладається виконання додаткових будівельно-монтажних робіт, які не передбачені у разі поділу житлового будинку за варіантом №1, згідно якого пропонується пропорційне та співмірне виконання цих робіт з метою належного облаштування кожним із співвласником своєї квартири.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги в частині поділу житлового будинку, прийшов до правильного висновку про його поділ саме за варіантом №1 проведеної у справі експертизи, тобто з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, аналізуючи необхідність проведення кожною із сторін будівельно-монтажних робіт для облаштування окремих квартир у будинку. При цьому, суд першої інстанції достатньо повно та обгрунтовано мотивував своє рішення в цій частині, з яким колегія суддів апеляційного суду погоджується, підстав для зміни та скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Таким чином по справі вбачається, що варіант №1 поділу житлового будинку передбачає створення двох квартир на основі існуючого фундаменту житлового будинку. Варіант №2 поділу житлового будинку, який передбачає здійснення добудови, що, з огляду на введення в Україні військового стану та перебування країни у стані війни, з урахуванням доцільності проведення такої добудови, то варіант №2 потребує додаткових матеріальних затрат та людських зусиль.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, діючи однобічно і упереджено, надав перевагу доказам, наданим відповідачем, не надавши належної правової оцінки доказам позивача, то ці доводи не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. Як вбачається зі вступної частини експертизи №2571/2572 від 12.04.2024, дослідження домоволодіння проводилося 07.09.2023 у присутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , тобто за участю обох сторін, тобто були дотримані їх права.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду щодо обрання варіанту №1 поділу будинку як такого, що покладає найменшу кількість робіт з переобладнання на відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються висновком експертизи. За варіантом №1 квартири виділяються співвласникам в межах периметру спірного житлового будинку, а за варіантом №2 передбачається розширення периметру будинку, облаштування фундаменту під дві стіни кухні, облаштування входу у квартиру АДРЕСА_7 .

Доводи апеляційної скарги про те, що затрати позивача при поділі будинку за варіантом №1 не були враховані взагалі, то згідно висновку експерта за цим варіантом позивачу слід замурувати отвір між приміщеннями 1-2 та 1-3, між 1-1 та 1; розібрати перегородку між приміщеннями 1-4 та 1-2; у віконному отворі приміщення 1-1 влаштувати дверний отвір та встановити подвійний дверний блок, тобто вказані роботи не передбачають проведення додаткових будівельних робіт.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 України, Полтавський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 червня 2025 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов