Справа № 510/292/25
Провадження № 2/510/1291/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.25 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Міхайліченко В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивачів адвокат Аждер В.А. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія витягу з реєстру територіальної громади про прописку ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 із ОСОБА_7 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 із ОСОБА_8 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2017р. №437; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 ; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 28.01.2025р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.01.2025р.; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 21.04.2025р.; копії заяв позивачів від 11.10.2024р. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ; копія заяви ОСОБА_3 від 05.09.2024р. про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 ; копія заяви ОСОБА_3 від 11.10.2024р. про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 на користь позивачів; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2025р. (свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2025р. (заповіт, спадковий договір не укладались); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.01.2025р. (дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 11.04.2025р.; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 14.05.2025р. про реєстрацію ОСОБА_4 за вказаною адресою.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі у справі приходяться шурином та племінником нині померлому ОСОБА_5 , відповідачі матір`ю та зведеною сестрою померлому.

За життя ОСОБА_5 належало майно:

на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2017р. №437 квартира АДРЕСА_1 .

На випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну йому квартиру. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 була його матір ОСОБА_3 , батько ОСОБА_5 помер у 1997р. У передбачений законом строк ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті сина. Про це свідчить копія заяви ОСОБА_3 від 05.09.2024р. про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 . Однак, пізніше, 11.10.2024р., ОСОБА_3 знов звернулась до нотаріуса із заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини після смерті сина на користь позивачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (зятя та онука). Самі позивачі 11.10.2024р. також надали нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Відповідачка ОСОБА_4 (зведена сестра нині померлого) у передбачений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата не зверталась, фактично її не прийняла також (оскільки рахується зареєстрованою за адресою розташування спадкового майна).

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на користь інших осіб, а вони (позивачі) прийняли її, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в них відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідачі у справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформили позивачі на себе.

У нинішній час, при зверненні позивачів до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану квартиру, про що 27.01.2025р. нотаріусом було винесено відповідну постанову.

Необхідні нотаріусу документи позивачі надати не можуть у зв`язку із втратою їх спадкодавцем.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на квартиру, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину за законом в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_5 , і вважають, що мають всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка ОСОБА_3 відмовилась від спадщини, а відповідачка ОСОБА_4 на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За ч. 5 ст. 1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

За ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь . Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, відповідачка ОСОБА_3 у справі є спадкоємицею першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Пізніше, ОСОБА_3 знов звернулась до нотаріуса із заявою, якою відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачів. Як зазначили позивачі, після смерті ОСОБА_5 у них були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачі не мають можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачі прийняли спадщину юридично, в порядку ст. 1274 ЦК України, оскільки їх воля, як спадкоємців за законом, була виражена у прийнятті спадщини внаслідок відмови ОСОБА_3 від неї та подачі ними заяви про прийняття спадщини, їхніх діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих та технічних документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України. Інший спадкоємець ОСОБА_4 на спадщину не претендує, не прийняв її.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на квартиру з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 2 ст. 1274 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачами та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1258, 1273, 1274, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право спільної сумісної власності на:

- квартиру АДРЕСА_1 ,

що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК