Справа № 274/2971/25 Провадження № 2-ві/274/6/25
УХВАЛА

іменем України

17.06.2025 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., розглянувши заяву представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Стадніка С.І., про відвід судді Вдовиченко Т.М., подану у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Вдовиченко Т.М. перебуває указана справа.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 06.05.2025 відкрито окреме провадження, справа призначена до розгляду на 12-00 год. 10.06.2025.

Протокольною ухвалою суду суду від 10.06.2025 в задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України про витребування доказів - відмовлено.

10.06.2025 представником Міністерства оборони України Стадніком С.І. подано заяву про відвід судді Вдовиченко Т.М.

В обґрунтування заяви про відвід представник позивача вказує на те, що під час судового засідання 10 червня 2025 суддя, ще до дослідження доказів та без наявних у матеріалах справи офіційних підтверджень, звернулася до заявниці із запитанням: «Чи були у вашого батька інші діти чи дружина?» (підтверджується звуко/ відеозаписом судового засідання). Таке запитання виглядає так, ніби суддя вже наперед вважає батьківство доведеним. Для сторонньої людини це створює враження, що суддя вже визначилася з рішенням, отже, об`єктивно ставить під сумнів її неупередженість.

15.05.2025 суддя відмовилася витребувати з РАЦС відомості про шлюбний стан загиблого та батьківство невстановленої особи, застосувавши ст. 84 ЦПК.

Після оголошення цієї ухвали представник МОУ заявив заперечення на дії головуючої (ч. 4 ст.214 ЦПК), оскільки постановлена ухвала про відмову у витребуванні відомостей не містила мотивів, чому суд відкинув аргументи МОУ про те, що запитувані відомості (чи перебував загиблий у шлюбі та чи записаний батьком дітей) є конфіденційними це прямо встановлює ст. 9 ч. 3 абз. 3 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Закон «Про захист персональних даних», у зв"язку з чим РАЦС може видати таку інформацію лише за судовою ухвалою, а не за запитом сторін.

Суддя не розглянула заявлені заперечення та не винесла за їх наслідками жодної ухвали ані про їх задоволення, ані про відхилення.

Відсутність ухвали за результатами розгляду заперечень позбавила представника МОУ гарантованої ч. 4 ст. 214 ЦПК процесуальної можливості контролю за діями головуючої та створила ситуацію, коли не можна встановити мотиви відхилення заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 ЦПК суддя зобов`язана з`ясувати обставини, викладені в запереченнях проти її дій, та винести мотивовану ухвалу про їх задоволення або відхилення. Невиконання цієї норми порушує право сторони на контроль за діями суду та об`єктивно викликає сумнів у неупередженості судді

Поєднання наведених обставин (упереджене формулювання питання та ігнорування заперечень) породжує обґрунтовані сумніви у безсторонності судді, оскільки: поведінка судді дозволяє припустити сформовану позицію щодо спірних фактів; ненадання процесуальної реакції на заперечення підриває довіру сторони до справедливості розгляду.

Ухвалою судді Вдовиченко Т.М. від 11.06.2025 відвід визнано необґрунтованим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ від 16.06.2025, заява про відвід передана на розгляд судді Большаковій Т.Б.

Дослідивши подану заяву та долучені документи, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід із таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 та 5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема для запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Метою самовідводу є запобігання будь-яким сумнівам у неупередженості судді. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначає, що в кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, а також публічно висловлена думка судді щодо юридичних питань не можуть бути підставами для відводу.

Щодо доводів заявника про невмотивованість ухвали про відмову у витребуванні доказів, суд зазначає, що при вирішенні питання про відвід не може оцінювати законність, вмотивованість процесуального рішення іншого судді.

Оскільки твердження заявника фактично зводяться до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням судді, що не є підставою для відводу, а зазначені у заяві аргументи не свідчать про небезсторонність судді Вдовиченко Т.М., суд відмовляє у задоволенні заяви про відвід як необґрунтованої.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Стадніка С.І., про відвід судді Вдовиченко Т.М. у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Міністерство оборони України про встановлення факту батьківства - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на цю ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА