Справа № 709/775/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Шарої Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Петраш Т.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позиції позивача та відповідача.

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою звернулося ТОВ «Алекскредит до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.12.2020 сторони уклали Договір про надання кредиту № 4304421.

Відповідно до умов п. 1.3. Договору позики ТОВ «Алекскредит» надало відповідачці у власність грошові кошти (позику) в сумі 5 000,00 грн, перерахувавши кошти на картковий рахунок, котрий надано ОСОБА_1 , а саме: № НОМЕР_1 , номер операції: НОМЕР_2 . Платіж був виконаний 18.12.2020.

Згідно з п. 1.5. Договору позики, Позичальник сплачує Кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) (п. 2.26. Правил), яка може нараховуватися у випадку порушення Позичальником умов цього Договору, а також комісії банків емітентів платіжних карт, які використовує Позичальник.

Положеннями п. 1.7. Договору позики визначений такий порядок нарахування процентів за користування кредитом. У випадку використання кредиту (п. 2.20. Правил) менше ніж 5 календарних днів, включаючи дострокове виконання зобов`язань (п. 2.12. Правил), позичальник сплачує фіксовану суму за користування кредитом, яка складає 7,65% від визначеної в п. 1.3. цього Договору суми кредиту. У випадку використання позичальником лояльних (покращених) умов кредитування, а саме при повному поверненні суми кредиту (п. 1.3. Договору) та сплати процентів за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 18.12.2020 до 15.01.2021 (включно) (базовий період - п. 2.4. Правил) процентна ставка за один день користування кредитом складає 1,53% (Акційна ставка (п. 2.1. Правил) або ставка за програмою лояльності (п. 2.34. Правил). Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні лояльних (покращених) умов кредитування складає 7 142,00 грн, у тому числі Основна сума кредиту 5 000 грн, проценти за користування кредитом 2 142,00 грн. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 18.12.2020 до 15.01.2021 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 16.01.2021 до 14.07.2021 (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил).

Однак, ОСОБА_1 порушила умови Договору позики та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином у зв`язку з чим станом на 30.04.2025 сума заборгованості відповідачки за Договором про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 становить 34 380,00 грн, із яких: 5 000,00 грн - сума кредиту, 29 380,00 грн - нараховані проценти за користування кредитом. Всього за період дії договору позичальником сплачено за договором 0,00 грн.

Покликаючись на норми ЦК України, позивач просить стягнути із відповідачки заборгованість за Договором про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 у сумі 34 380,00 грн та суму сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Правом на надання до суду відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася. У судовому засіданні відповідачкою було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке протокольною ухвалою суду задоволено.

У судове засідання представник позивача не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки до кабінету «Електронний Суд»; у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Ураховуючи, що суд вживав заходів для належного повідомлення позивача та його представника про місце, дату, час, судового засідання, він вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, у позовній заяві клопотав про розгляд справи без сторони позивача, суд вважає можливим розглянути справу без участі представника позивача, за наявними матеріалами справи.

Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

У судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Суду пояснила, що кредитний договір не укладала. Її син ОСОБА_3 є особою з інвалідністю другої групи. Протягом 5 років він перебував на лікуванні. Повернувшись додому в грудні 2020 року, він узяв її телефон та попросив сфотографуватися з паспортом громадянина України та банківською карткою в руках. Він пояснив, що це необхідно для перерахування його товаришем коштів на її банківський рахунок. Вона повірила сину та сфотографувалася. Через деякий час їй та її співмешканцю ОСОБА_2 почали телефонувати представника банку, вимагаючи погашення кредиту. Так вона дізналася про оформлення на її ім`я кредитного договору. Вважає, що позивач не мав права видавати кредитні кошти без перевірки особи, яка його отримує та без перевірки платоспроможності позичальника. На запитання суду повідомила, що до правоохоронних органів із повідомленням про вчинення стосовно неї шахрайських та/або неправомірних дій не зверталася, свій картковий рахунок на предмет надходження кредитних коштів вона не перевіряла, чи належав їй вказаний у Договорі про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 мобільний номер телефону НОМЕР_3 вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомив, що проживає однією сім`єю із відповідачкою ОСОБА_1 та пасинком ОСОБА_4 . ОСОБА_5 протягом 5 років, до листопада-грудня 2020 року перебував на лікуванні. Він із дружиною думав, що ОСОБА_5 одужав і йому можна довіряти. У січні 2021 року йому зателефонувала жінка, кота назвалася ОСОБА_6 та повідомила, що ОСОБА_1 отримала кошти в кредит і не повертає їх. Він упевнений, що ОСОБА_1 ніколи не укладала кредитні договори. Через деякий час він дізнався, що на ім`я дружини оформив кредитний договір його пасинок ОСОБА_5 . Вважає, що кредит дали незаконно, оскільки не перевірили особу боржника, не зателефонували. Вадим підтверджував, що це він оформив кредитний договір на ім`я ОСОБА_1 , але на яку свідок суму не знає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що відповідачка - його мати. Він був залежний від наркотичних речовин, а тому за допомогою мобільного телефону, котрий належить його матері, через мережу «інтернет», оформив кредит на її ім`я. Кошти використав на власні потреби. Розмір отриманих кредитних коштів та час їх отримання він не пам`ятає. Кредитні кошти не повернув.

Застосовані норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, оцінка аргументів сторін.

Судом установлено, що 18 грудня 2020 року сторони уклали Договір про надання кредиту № 4304421. Договір підписаний сторонами в електронній формі шляхом використання Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п.п. 1.4. - 1.9, 3.1 Договору кредитодавець зобовязався перерахувати 18.12.2020 на картковий рахунок позичальника кредитні кошти (кредит) у розмірі

5 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним до 14.07.2021 (включно).

Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-211208/13627 від

24 листопада 2021 року, яка була надана на виконання ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2021 року, 23 грудня 2018 року здійснено зарахування коштів на суму 8000,00 грн. на платіжну картку НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_7 .

Пунктом 1.7. Договору визначено, що проценти за користування кредитом менше ніж 5 календарних днів нараховуються у фіксованому розмірі 7,65 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом протягом 28 календарних днів з 18.12.2020 по 15.01.2021 складає 1,53 % в день. При використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в Базовий період з 18.12.2020 до 15.01.2021 (включно) - 1,70 % за один день користування кредитом (Базова процентна ставка - п. 2.3. Правил); в Спеціальний період (п. 2.40. Правил) з 16.01.2021 до 14.07.2021 (включно) 3 % за один день користування Кредитом (Спеціальна процентна ставка - п. 2.34. Правил).

У день укладення кредитного договору відповідачці надано для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо орієнтовної вартості кредиту, порядку та строків повернення кредиту, розміру та порядку нарахування процентів (а.с. 17-18).

Крім цього, представником позивача, для підтвердження укладення кредитного договору із відповідачкою надано Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит» (а.с. 23-27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України ця правова позиція має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Ураховуючи положення статей 204, 207, 624, 628, 634, 368, 640 ЦК України, а також правову позицію ВП ВС, висловлену у постанові від 14.11.2018 у справі № 2-383/2010, суд дійшов висновку про укладення між позивачем та відповідачкою 18.12.2020 Договору про надання кредиту № 4304421.

Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним не визнаний. При цьому вимог щодо визнання договору недійсними чи встановлення факту його неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в кредит відповідачці коштів у погодженому розмірі та строк. Також суд урахував, що відповідачка не зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, зокрема, щодо вчинення шахрайських дій з боку третіх осіб. У матеріалах справи відсутні докази того, що умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідачки було обмеженим і не відповідало її внутрішній волі. За цих обставин суд критично оцінює твердження відповідачки про те, що договір вона не укладала та не була обізнана з його умовами.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на розрахунковий рахунок відповідачки 18.12.2020 кредитні кошти в розмірі 5 000,00 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Елаєнс» від 07.04.2025 (а.с. 19).

При цьому, показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не спростовують укладений в електронній формі між сторонами договір про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 та перерахування позивачем на картковий рахунок відповідачки кредитних коштів.

Так свідок ОСОБА_2 не був присутній під час укладення Договору про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 та про нього дізнався в січні 2020 ріку після повідомлення про це працівником позивача. Свідок ОСОБА_3 , стверджуючи про оформлення ним Договору кредиту без згоди на це відповідачки та використання коштів на власні потреби, не зміг вказати час та суму отримання кредитних коштів.

Відповідачці слід врахувати, що принцип змагальності, закріплений у ст. 12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Суд вважає доведеним виконання позивачем зобов`язань за Договором про надання кредиту № 4304421 та отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 5 000,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів про належне виконання відповідачкою умов указаного договору, внаслідок чого наявна заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5 000,00 грн підлягає стягненню.

Суд дослідив надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачки за Договором про надання кредиту № 4304421 за період із 18.12.2020 по 15.07.2021та вважає їх вірними, адже позивач не перевищував встановлені кредитним договором ставки по процентам за наданим кредитом та строк їх нарахування (а.с. 21-22).

Відповідачкою не надано суду свого контррозрахунку заборгованості.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд вважає необхідним стягнути із відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Покликаючись на положення статей 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованість за Договором про надання кредиту № 4304421 від 18.12.2020 у сумі 34 380 (тридцять чотири тисячі триста вісімдесят) гривень 00 копійок, із яких: тіло кредиту - 5 000 гривень 00 копійок, проценти 29 380 гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», , проспект Леоніда Каденюка, 23, м. Київ, 02094.

Відповідач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Л.О. Шарая