Єдиний унікальний номер справи 333/5733/23
Номер провадження 2/333/87/25
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2025 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання позивача представника позивача адвоката відповідача Стоматова Е.Г. Бережної Д.О. Смішко В.С. Рощина В.С. Ярового В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ,) про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2023 року до Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.12.2022 року в 15.37 на перехресті вул. Парамонова - вул. О.Говорухи у м. Запоріжжя Запорізької області сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (далі Позивач) зазнав механічних пошкоджень. Згідно постанови судді Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я. від 05.05.2023 року, ДТП сталася з вини ОСОБА_2 (далі Відповідач), який 17.12.2022 року о 15:37 в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Парамонова та вул. О.Говорухи, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI GRANDIS, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони вул. Чкалова, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись на червоний колір світлофора, не надав перевагу у русі, здійснив зіткнення з автомобілем BMW 325TD, державний номерний знак НОМЕР_3 , який їхав по вул. О.Говорухи та який внаслідок цього виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_4 , чим порушив вимоги 8.7.3. Е. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Внаслідок протиправних дій Відповідача Позивачеві було спричинено матеріальну і моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність Відповідача ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі Страховик). Поліс №EP.207594161 (далі - Поліс) чинний на момент ДТП.

Забезпечений транспортний засіб Mitsubishi Grandis реєстраційний номер НОМЕР_5 . Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну 130000 гривень. Франшиза - 2600 гривень.

Згідно висновку експерта № 01/2 від 06.06.2023 року, складеного експертом ОСОБА_3 після особистого огляду автомобіля, вартість матеріального збитку складає 191838,05 грн.

Оскільки Страховик несе відповідальність в межах ліміту, встановленого договором ОСЦПВ (130000 гривень), Страховик сплатив Позивачу 124650,84 гривень за вирахуванням суми ПДВ та франшизи 2600 гривень, яка підлягає стягненню з Відповідача. Оскільки Страховиком було здійснено страхову виплату, то відповідно до розрахунків загальна сума боргу Відповідача перед Позивачем складає 191838,05 - 124650,84 = 67187,21 гривень.

Позивач має законне право вимагати відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі, яка полягає у вартості матеріального збитку згідно висновку експерта № 01/2. Саме ця сума є достатньою для відновлення порушених прав Позивача в частині матеріальної шкоди.

Позивачу внаслідок ДТП було завдано істотної моральної шкоди, яка полягає у душевних переживаннях з приводу пошкодження його автомобіля і необхідності витрачати власні кошти на його ремонт, громадський транспорт та таксі, через відмову від добровільної сплати Відповідачем.

Позивач вважає, що даним правопорушенням йому було спричинено моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., яка відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2023 року справу передано для розгляду судді Наумовій І.Й..

Ухвалою суду від 18 липня 2023 року відкрито провадження по справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

07 серпня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позов. В якому зазначено, що позовні вимоги Позивача дуже суперечливі і незрозумілі. Наявна інформація в наданих Позивачем документах викликає обґрунтований сумнів у законності його дій та вимог і створює уяву про бажання Позивача вирішити свої фінансові питання за рахунок Відповідача - без належних на те підстав. Позивач надав суду Висновок № 01/2 від 06.07.2023 року, здійснений ФОП ОСОБА_3 , який є експертом, та провів транспортно-товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При проведенні експертизи Відповідач не запрошувався Позивачем ні на огляди автомобіля оцінювачем, ні на дефектування автомобіля на СТО, що передбачено п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Мінюсту України та Фонду Держмайна № 142/5/2092 від 24.11.2003 року, тому Відповідач вважає, що не всі зафіксовані під час оглядів та дефектування автомобіля Позивача пошкодження, виникли у результаті його дій під час ДТП. На думку Позивача деякі пошкодження мали місце до ДТП, а деякі позиції щодо ремонту автомобіля не мають відношення до ДТП і були приписані згодом з метою завищення вартості ремонту. Розмір шкоди визначений експертом через 5 місяців після ДТП. В ході проведення експертизи не зрозуміло з яких підстав не встановлено показники одометру автомобілю, не виявлений його «реальний пробіг». На 6 сторінці висновку у 2 пункті експерт вказує наступне: «Свідчення одометру транспортного засобу відповідають дійсному пробігу і не піддавалися дії з метою його спотворення» - що суперечить його словам на 4 сторінці експертизи у другому абзаці, та 6 абзацу сторінки 6, де експерт вказав «Фактичний пробіг не встановлено ні виявлено тис. км.» Встановлено пошкодження не пов?язане з вказаним ДТП на капоті, але не вказано з яких причин він раніше відновлювався, чи перебував у схожих ДТП; Відповідно до п. 7.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика) коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за загальною формулою: С = Сср ( 1 ± (Гк / 100) ± (Дз / 100)) ± Сдод, де С - ринкова вартість, грн; Сср - середня ринкова ціна КТЗ, грн; Гк - коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; Дз - процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; Сдод - додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТ3 виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн. У додатку 4 Методики визначені проценти Дз додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ залежно від умов догляду, зберігання та експлуатації. Так до факторів, що впливають на процент зменшення вартості КТЗ віднесено: кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом та КТЗ має дефекти, корозійні пошкодження складових частин кузова, кабіни, рами. У висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 01/2 від 06.07.2023 ринкова вартість КТ3 «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 розрахована наступним чином, де вказано Гк (відсоток коригування «Г» по пробігу) - 0,00, що суперечить правильному розрахунку та вірності проведення експертизи, так як авто 2015 року, яке було придбане на аукціоні в США після ДТП в передню частину автомобілю 28.11.2020 року, де воно простояло без експлуатації до 31.07.2021 року, коли була в перший раз зареєстрована в Україні з пробігом у 72 237 милі - в перекладі на кілометри це 116254.2 км., не може коштувати ту ціну яку вказав експерт. У зв?язку з чим вважає, що дана експертиза не підлягає задоволенню, як доказ. Також, оцінювачем не надано жодного пояснення і доказів додаткового зменшення ринкової вартості КТЗ у зв?язку із дефектами автомобіля та тими пошкодженнями які він отримав при ДТП у США, незважаючи на те, що такі дефекти автомобіля мають місце, про що свідчать фотозображення які я долучаю до відзиву. Таким чином обчислення оцінювачем числового значення вартості автомобіля без врахування понижуючого коефіцієнту Дз - сліди відновлювального ремонту та корозійного пошкодження, без відсотку коригування «Гк» по пробігу - не відповідає механізму оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, затверджених Методикою, яка повинна застосовуватись при визначенні вартості колісних транспортних засобів. Правильність визначення ринкової вартості КТЗ у висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 01/2 від 06.07.2023 позивачем не доведена, та всупереч такому розрахунку надано суду висновок експерта № 01/2 від 06.07.2023, в якому застосовано додаткове збільшення ринкової вартості КТЗ при визначенні ринкової вартості Відтак, такий розрахунок ринкової вартості КТЗ «VOLKSWAGEN» моделі «GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , судом не може бути взято до уваги. На підставі викладених фактів та аргументів, вважає всі вимоги Позивача безпідставними та незаконними.

24 серпня 2023 року від представника позивача адвоката Рощина В.С. надійшла відповідь на відзив. В якому зазначено, що Позивач повністю не погоджується з наведеними Відповідачем запереченнями, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними з нижчевикладених мотивів. Позивач запросив на огляд Відповідача відповідно до вимог Методики, направивши йому запрошення рекомендованим листом, яке було особисто вручене Відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, Відповідач був особисто присутній при проведенні огляду 30.12.2022 року, але відмовився від підпису, про що зазначене у самому Висновку експерта № 01/2 від 06.06.2023 року. Присутність Відповідача під час огляду підтверджується також фото №4 фототаблиці до висновку експерта, де він сфотографований поруч з Позивачем та Автомобілем. Усі твердження Відповідача щодо недотримання експертом Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика), носять характер безпідставних припущень і можуть бути спростовані уважним дослідженням Висновку експерта № 01/2. Висновок експерта № 01/2 складено ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2. «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу Свидетельство № 573, видане, 05 грудня 2007 г. Министерством юстиции України, дійсне до 31 липня 2023 року», стаж роботи експертом товарознавчих досліджень, транспортних засобів по загальній і експертній спеціальності - відповідно до 21 та 20 років. Висновок експерта № 01/2 складено відповідно до вимог Методики, також він повністю відповідає вимогам ст. 102 ЦІК України, і має усі ознаки належності, допустимості та достовірності як доказ.

Ще одне хибне твердження Відповідача про те, що висновок експерта може бути доказом у справі лише у разі проведення експертизи на підставі ухвали суду, суперечить нормам ЦПК України та ґрунтується на постанові ВСУ №638/16054/16-ц від 12.09.2018 року, яка втратила свою актуальність після набрання чинності 15.12.2017 року новою редакцією ЦПК України. Тому Висновок експерта № 01/2 складений на замовлення Позивача повністю відповідає вимогам ЦПК України, є належним та допустимим доказом.

Щодо відшкодування моральної шкоди та судових витрат відповідач заперечень не надає.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18 вересня 2023 року витребувано з ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС» належним чином завірені копії матеріалів страхової справи з відшкодування шкоди ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , спричиненої внаслідок ДТП (на підставі страхового полісу №ЕР.207594161, забезпечений транспортний засіб Mitsubishi Grandis, д.н.з НОМЕР_3 ).

26 жовтня 2023 року від ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС» надійшли витребувані матеріали страхової справи.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 квітня 2024 року Клопотання представника позивача адвоката Рощина В.С. задоволено. Призначено проведення процедури врегулювання спору у справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали. Призначено проведення спільної наради на 26 квітня 2024 року о 09 год. 30 хв. Викликано для проведення спільної наради із врегулювання спору учасників справи та їх представників.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 червня 2024 року припинено процедуру врегулювання спору за участю судді у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Провадження у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, - поновлено. Передано справу № 333/5733/23 на автоматизований розподіл для визначення іншого судді для розгляду справи, згідно вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2024 року справу передано для розгляду судді Стоматову Е.Г..

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 11 червня 2024 року прийнятого до свого провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 18 вересня 2024 року призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, судову транспортно-товарознавчу (автотоварознавчу) експертизу. Провадження по справі зупинено.

22 жовтня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання експерта № СЕ-19/108-24/19797-АВ від 15 жовтня 2024 року про уточнення питань.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 22 жовтня 2024 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 жовтня 2024 року призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, клопотання експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Середи Є. задоволено. Уточнено питання. Провадження по справі зупинено.

09 грудня 2024 року на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/108-24/19797-АВ від 05 грудня 2024 року.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09 грудня 2024 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 27 січня 2025 року призначено по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, судову транспортно-товарознавчу (автотоварознавчу) експертизу. Провадження по справі зупинено.

21 квітня 2025 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 139-25 від 09 квітня 2025 року.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2025 року поновлено провадження по справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав зазначених у позові та у відповіді на відзив.

У судовому засіданні відповідач заперечував та просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються доводи позову відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вивчивши відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, висновок експерта № 139-25, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

7.12.2022 року о 15 год. 37 хв., в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Парамонова та вул. О.Говорухи, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI GRANDIS, державний номерний знак НОМЕР_5 , рухаючись зі сторони вул. Чкалова, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись на червоний колір світлофора, не надав перевагу у русі, здійснив зіткнення з автомобілем BMW 325TD, державний номерний знак НОМЕР_3 , який їхав по вул. О.Говорухи та який внаслідок цього виїхав на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 чим порушив вимоги 8.7.3. Е Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2023 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 травня 2023 року постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2023 року, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасовано. Винесено нову постанову, якою визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження в справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набрала законної сили 05 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «MITSUBISHI GRANDIS», державний номерний знак НОМЕР_5 , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС» згідно полісу №ЕР.207594161 від 05 січня 2022 року.

Позивач у порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику КТЗ складеного 17 січня 2023 року ФОП ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , у результаті пошкодження останнього в ДТП 17 грудня 2022 року складає 136 736 гривень 91 копійку.

09 червня 2023 року ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС» виплатило ОСОБА_1 124 650,84 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР046886 від 09 червня 2023 року.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди позивач надав суду висновок № 01/2 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 06 червня 2023 року, складений за його замовленням ФОП ОСОБА_3 , відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власникові транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 17 грудня 2022року складає 191 838, 05 грн.

Надаючи оцінку допустимості такого доказу суд звертає увагу на наступне.

Згідно положень статтей 76, 102 - 113 ЦПК України висновок експерта є одним із засобів встановлення даних, на підставі якого суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1, 2, 5, 6 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з пунктом 4.14 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, у вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України.

Отже, діюча редакція статті 106 ЦПК України визначає обов`язкове застереження у експертному висновку положень про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність. Відсутність відповідного застереження має наслідком недопустимість для суду відповідного доказу.

В наданому позивачем висновку № 01/2 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ від 06 червня 2023 року не зазначено про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність, тому суд не бере його до уваги в якості доказу на підтвердження розміру матеріального збитку.

Згідно висновку експерта № 139-25 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи, складеного судовим експертом Лісовським О.В. на виконання ухвали суду від 27 січня 2025 року, середня ринкова вартість КТЗ VOLKSWAGEN Golf, реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на 17.12.2022 складає 391 033,15 грн. Ринкова вартість КТЗ VOLKSWAGEN Golf, реєстраційний номер НОМЕР_7 станом на 17.12.2022 складає 375 391,82 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КT3 VOLKSWAGEN Golf, реєстраційний номер НОМЕР_7 , внаслідок його пошкодження в ДТП без врахування ПДВ, станом 17.12.2022 складає 148 021,78 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ VOLKSWAGEN Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження в ДТП без врахування ПДВ, станом 17.12.2022 складає 148 021,78 грн..

Даний висновок судової автотоварознавчої експертизи відповідачем не оспорювався.

Таким чином, при визначенні розміру завданої позивачу матеріальної шкоди суд приймає до уваги саме висновок експерта № 139-25 від 09 квітня 2025 року, який проведений на підставі ухвали суду та при підготовці якого експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 237 195,06 грн.

Враховуючи викладене, що саме ОСОБА_2 , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 23 370,94 грн = 148 021,78 грн 124 650,84 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У частині 2 зазначеної статті встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, за змістом наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини спр ави (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено належний позивачу автомобіль, що спричинило істотність вимушених змін у його житті. Вказані обставини є підставою для відшкодування потерпілій особі моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, враховуючи, що він був позбавлений можливості використовувати свій транспортний засіб, витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів, звернення до страхової компанії, та до суду, щоб довести порушення своїх прав. Таким чином, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн, задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково.

Щодо судових витрат

Загальний розмір позовних вимог при зверненні позивача до суду із позовною заявою складав 67 187,21 грн.

Відповідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За результатами розгляду справи суд задовольнив вимоги позову частково на суму 23 370,94 грн (34,78%).

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги позивача були задоволенні частково, судові витрати позивача мають бути відшкодовані пропорційно.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн, відповідно 34,78 % судового збору становить 373,39 грн.

Також, позивачем було сплачено за проведення автотоварознавчої експертизи до подання позовної заяви 3000 гривень, що підтверджується квитанцією 0.6.1 від 31 травня 2023 року.

Отже, підлягає стягнення з відповідача 3000 гривень 34,78%= 1043 гривень 54 копійки.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 10 000 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 13 березня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рощин В.С. було укладено договір про надання правової допомоги № 4-а-124-ЗП. За умовами зазначеного договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи у якій Замовник є учасником.

Згідно квитанції № б/н від 13 березня 2023 ОСОБА_1 було здійснено оплату наданих адвокатом Рощин В.С. юридичних послуг у розмірі 100 00,00 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, пропорційно до частки задоволених вимог позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 3478 грн витрат на правничу допомогу за розгляд зазначеної справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 19, 48, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ,) про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу у розмірі 23 370 гривень 94 копійки/ двадцять три тисячі триста сімдесят гривень дев`яносто чотири копійки/ та моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень 00 копійок / три тисячі гривень нуль-нуль копійок/.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у виді: витрат пов`язаних з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню матеріального збитку, завданого власнику КТЗ у розмірі 1 043 гривні 54 копійки /однієї тисячі сорок три гривні п`ятдесят чотири копійки/, судового збору у розмірі 373 гривні 39 копійок /триста сімдесят три гривні тридцять дев`ять копійок/, витрати на правову допомогу у розмірі 3 478 гривень 00 копійок / три тисячі чотириста сімдесят вісім гривень нуль-нуль копійок/.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст судового рішення складено 23 червня 2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г.Стоматов