Справа № 372/4480/24
Провадження № 2-226/25
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Висоцької Г.В., при секретарі Узлій М. М., розглянувши питання понесених судових витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки,
У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10.06.2025 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним та скасувано право власності та державну реєстрацію, а також закрито Поземельну книгу із скасуванням кадастрового номера, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:057:0039, площею 0,1342 га що нині належить на праві власності ОСОБА_3 , яка розташована в с. Трипілля Обухівського району Київської області. Визнано недійсним договір дарування від 22.05.2024 року № 15069, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Щур Надією Романівною.

Цим же рішенням судом відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 265 ЦПК України визначено дату судового засідання 20 червня 2025 року об 11 год. 00 хв. для вирішення питання про судові витрати.

Позивачкою подано заяву про ухвалення додаткового рішення суду, в якій остання просила стягнути із відповідачів на користь позивачки суму понесених судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши доводи заяви, надані докази та матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 п.1 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 134 ЦПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду позивачкою надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 15.08.2024 року, акт виконаних робіт від 16.06.2025р., квитанція до прибуткового касового ордеру № 21/08/24.

Відповідач заперечень не висловив в формі, передбаченій ЦПК України.

Дослідивши подані документи, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 20 000,00 гривень., оскільки сума є співмірною і не виходить за межі розумних витрат, оцінюючи критерії складності справи, кількості зібраних доказів та кількості судових засідань.

Керуючись ст. ст.133, 138, 141, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у справі №372/226/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 20000,00 гривень. по 10 000 грн. з кожного

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Висоцька