Справа № 286/569/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я. В. ,

з секретарем Грищенко Н. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Овруч цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Какун Анна Станіславівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2025 представник Какун А.С., інтересах позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що знаходиться в м. Київ по вул. Симона Петлюри, буд. 30, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, реквізити IBAN № НОМЕР_1 у AT «ТАСКОМБАНК») суму заборгованості за Кредитним договором № 7711666 у розмірі 103500,00 грн; за Договором позики № 7117301 у розмірі 67500,00 грн., всього стягнути заборгованість у загальному розмірі 171 000,00 грн. та понесені судові витрати.

Мотивуючи тим, що 23.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №7711666; 19.03.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладений договір позики №7117301. 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21112024; 11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-01/2024 у відповідності до умов яких вказані Товариства передають (відступають) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні їм права грошової вимоги до боржників. Відповідно до реєстру прав вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаними кредитним договором та договором позики на загальну суму 171000,00 грн.. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Після відступлення права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Ці обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявні в матеріалах справи договори (у вигляді паперової копії) було створено у порядку визначеному ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вони підписувалися електронними підписами, що він не укладав договори позики, відповідно не погоджував процентну ставку та інші кабальні умови кредитування. Щодо порушення порядку об`єднання позовних вимог зазначає, що в позовній заяві об`єднані позовні вимоги, підставами яких є два окремих кредитних договорів, що є грубим порушенням правил об`єднання позовних вимог. Щодо неправомірного нарахування процентів зазначає, що заявлена сума за нарахованими процентами не є співрозмірною тілу кредиту та просить її зменшити. Щодо неустойки зазначає, що її нарахування за договором позики можливе лише до 23.02.2022 включно, тоді як розрахунок позивача здійснений за періоди, які настали після 24.02.2022 та під час діючого воєнного стану в державі. Щодо відсутності доказів отримання новим кредитором прав вимоги зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтвердження сплати позивачем як новим кредитором коштів первісному кредитору за передачу права грошової вимоги та зарахування їх на рахунок первісного кредитора, саме за кредитну заборгованість відповідача. Щодо відсутності доказів перерахування коштів (тіла кредиту) зазначає, що розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому в матеріалах справи відсутні докази перерахування йому позик (платіжне доручення, квитанція, чек, тощо). Судові витрати просить покласти на позивача.

Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позові. Щодо об`єднання кредитних договорів зазначає, що позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, в даному випадку позивач скористався своїм правом об`єднати однорідні позовні вимоги за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача. Щодо переходу прав вимоги зазначає, що договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке діяло на момент укладення цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Щодо укладення кредитного договору зазначає, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заяву на отримання кредиту та підтвердив умови кредитування, тому позовні вимоги позивача є законними та обгрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. Щодо первинних бухгалтерських документів зазначає, кошти надано клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом при реєстрації на сайті первісного кредитора. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у кредитодавця, у зв`язку з чим позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника, оскільки такі документи є банківською таємницею, тому позивач надав запит до первісного кредитора щодо надання додаткових доказів та просить долучити до матеріалів справи: інформаційну довідку за договором № 7711666, інформаційну довідку за договором № 7117301 та детальний розрахунок заборгованості за договором № 7117301. Щодо нарахування відсотків за договорами зазначає, що відповідачем при підписанні кредитного договору не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов та порядку нарахування відсотків, що свідчить про погодження ним всіх умов нарахування відсотків зазначених договорів. Щодо посилання відповідача на «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦК України зазначає, що обов`язок виконання взятих на себе зобов`язань нікуди не зникає, боржник звільняється лише від штрафних санкцій, які він зобов`язаний сплатити у разі їх неналежного виконання. Відповідач повинен був довести, що саме внаслідок військової агресії рф проти України, у зв`язку із чим було введено воєнний стан, позивальник не мав можливості виконати свої зобов`язання за договором. Заборгованість була нарахована не позивачем, а первісним кредитором та з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких

підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 23.03.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №7711666, відповідно до умов якого сума кредиту складає 25000,00 грн., строком на 360 днів, процентна ставка становить 2,20% в день. Договір та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора.

21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21112024, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Також, 21.11.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» підписано акт прийомупередачі Реєстру Боржників за договором факторингу №21112024 від 21.11.2024, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості.

З копій реєстру боржників, витягу Реєстру боржників до Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024 та розрахунку заборгованості видно, що заборгованість відповідача за кредитним договором №7711666 від 23.03.2024 становить 103500,00 грн., з яких 25000 грн. за основною сумою боргу; 66000 грн. за відсотками та 12500 грн. за пенею, штрафами.

19.03.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладений договір позики №7117301, відповідно до умов якого сума позики складає 25000,00 грн., строком на 75 днів, дата повернення позики 02.06.2024, процентна ставка становить 2,50000% на день. 08.04.2024 та 27.04.2024 між сторонами укладені додаткові угоди №№1 та 2 до Договору позики № №7117301 від 19.03.2024 та сторони погодили, зокрема, дату повернення позики 16.07.2024, процентна ставка 150000% на день. Договір та паспорт позики підписані відповідачем електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора.

З листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.01.2025 № 2782 видно, що Товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та 19.03.2024 переказ на суму 25000,00 грн., призначення платежу: зарахування на карту НОМЕР_2 .

11.01.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11-01/2024, за умовами якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає (відступає) ТОВ «ФК» ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Також, 17.10.2024 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» підписано додаткову угоду № 9 до Договору факторингу №11-01/2024, акт прийомупередачі Реєстру Боржників № 8 за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості.

З копій реєстру боржників № 8, витягу Реєстру боржників до договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 та розрахунку заборгованості видно, що заборгованість відповідача за договором позики №7117301 від 19.03.2024 становить 67500,00 грн., з яких 25000,00 грн. за основною сумою боргу; 42500,00 грн. за відсотками.

Згідно копій платіжних інструкцій в національній валюті від 17.10.2024 № 484 та 26.11.2024 № 22096 ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснено плату за відступлення права вимоги згідно Договорів факторингу №21112024 від 21.11.2024 та №11-01/2024 від 11.01.2024.

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України закріплено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В абзаці 2 ч.2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

В ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до п.п.15,16 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані - будь-яка інформація в електронній формі.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору, що встановлено п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію».

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що електронний підпис - це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 07.10.2020 по справі №127/33824/19.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Суд звертає увагу на те, що додані до позову витяги з реєстру боржників до вказаних договорів факторингу не містять будь-яких посилань на первинні документи, які б підтверджували розмір заборгованості, яку відступає первісний кредитор, в тому числі і за вказаними кредитним договором та договором позики.

З вказаних підстав, суд не може розцінювати такі витяги як належні докази того, що саме у такому вигляді були укладені та погоджені реєстри боржників до договорів факторингу.

У постанові по справі №175/35/16-ц від 01.06.2022, від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно вказаної норми Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Представником позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано жодного первинного документу, (платіжне доручення, квитанція, чек, виписки по особовому рахунку, тощо), який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені кредитним договором та договором позики, а відповідач ці кошти отримав, а лише була надана копія листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 22.01.2025 № 2782 щодо переказу 19.03.2024 грошових коштів на суму 25000,00 грн., із зазначенням призначення платежу: зарахування на карту НОМЕР_2 .

Як видно з матеріалів справи, звертаючись до суду, представник позивача у позовній заяві виклала обставини, якими обґрунтовувала свої вимоги, зазначила докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляла клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначала про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавала клопотання про їх витребування.

Тобто, представник позивача на власний розсуд розпорядилася своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 7711666 від 23.03.2024 містить інформацію про те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 103500,00 грн.. Однак, вказаний розрахунок не містить відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань).

Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитним договором та договором позики представником позивача суду не надано.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні достовірні та достатні докази на підтвердження заявленої представником позивача до стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 612, 626 628, 1077,1079 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник Какун Анна Станіславівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я. В. Кулініч