Ухвала

04 червня 2025 року

м. Київ

справа № 306/2788/23

провадження № 61-5309ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Ідея Банк», яка підписана представником Ємельяновим Володимиром Романовичем, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2025 року акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») через підсистему Електронний суд подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Ємельяновим В. Р., на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 травня 2025 року указану касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 05 травня 2025 року ці недоліки було усунуто.

Касаційну скаргу подано у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 19 листопада 2020 року у справі № 910/21578/16; від 18 лютого 2021 року у справі № 904/3242/18; від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц; від 22 грудня 2023 року у справі № 308/9488/21; від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19; від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20; від 11 листопада 2020 року у справі № 922/53/19; від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20; від 14 липня 2021 року у справі № 161/2823/19; від 01 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17; від 28 березня 2018 року у справі № 520/8073/16; від 12 лютого 2020 року у справі № 457/906/17; від 15 червня 2021 року у справі № 916/2479/17; від 07 червня 2022 року у справі № 916/302/16; від 18 травня 2022 року у справі № 310/9447/18; від 18 квітня 2023 року у справі № 199/3152/20; від 25 січня 2022 року у справі № 761/16124/15-ц; від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 12 серпня 2020 року у справі № 761/42332/17; від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17; від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18; від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16; від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Крім того, у клопотаннях, які додано до касаційної скарги, особа, яка подала касаційну скаргу, просить зупинити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що примусове виконання рішення може утруднити або взагалі призвести до неможливості виконання рішення суду касаційної інстанції у разі задоволення касаційної скарги, оскільки відповідач буде наділений можливістю повороту виконання лише через тривалий проміжок часу, а саме після набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду справи судом касаційної інстанції. Окрім цього, поворот виконання рішення потребуватиме від відповідача значних додаткових зусиль та витрат у зв`язку з необхідністю звернення до суду та органів виконавчої служби. Слід зауважити, що у позивача відсутні активи, за рахунок яких можливо виконати поворот виконання рішення, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої у володінні ОСОБА_1 знаходиться квартири, вартість яких є значно меншою, ніж сума задоволених позовних вимог. Позивач реалізував своє право на примусове виконання рішення, отримавши виконавчі листи, на підставі яких відкрито виконавче провадження. 30 квітня 2025 року приватним виконавцем в межах виконавчих проваджень стягнуто з АТ «Ідея Банк» 97 700 000,00 грн, які знаходяться на рахунку приватного виконавця та на які в межах заявленого цивільного позову АТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у кримінальному провадженні накладено арешт у справі № 757/20517/25-к. На підтвердження указаних обставин суду надано: копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 травня 2025 року у справі № 757/20517/25-к про накладення арешту на грошові кошти, розміщені на рахунках приватного виконавця; витяг з ЄРДР від 23 квітня 2025 року про внесення відомостей про кримінальне правопорушення щодо заволодіння майном АТ «Ідея Банк»; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_1 ; скріншоти з сайту оголошень про продаж квартир; копії постанов про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 25 квітня 2025 року, № НОМЕР_2 від 25 квітня 2025 року; № НОМЕР_3 від 25 квітня 2025 року.

У травні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через підсистему Електронний суд подано до Верховного Суду заперечення проти задоволення клопотання про зупинення виконання, яке підписано представником ОСОБА_4 , у якому вони просять відмовити АТ «Ідея Банк» у задоволенні його клопотання про зупинення виконання судових рішень. Заперечення мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є добросовісними вкладниками, що підтверджено судами двох інстанцій. Вони не є підозрюваними у кримінальному провадженні №0001189, а, навпаки, є потерпілими у кримінальному провадженні № 0001049 за фактом шахрайського заволодіння співробітниками АТ «Ідея Банк» їх банківськими вкладами у особливо великих розмірах. Клопотання представника АТ «Ідея Банк» та його цивільний позов в рамках кримінального провадження очевидно носять характер зловживання правом з метою створення штучних перешкод у виконанні судових рішень, які набрали законної сили.

За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку (частина перша статті 436 ЦПК України).

Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення.

Аналіз клопотань АТ «Ідея Банк» та заперечення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на них свідчить, що вказані у клопотаннях АТ «Ідея Банк» доводи містять підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у нескасованій частині та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі № 306/2788/23.

Витребувати з Соборного районного суду м. Дніпра цивільну справу № 306/2788/23 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживачів, розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Клопотання акціонерного товариства «Ідея Банк» про зупинення виконання на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року задовольнити.

Зупинити виконання на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2024 року у нескасованій частині та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2025 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 18 червня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков