Справа № 450/397/25
пр.№ 2/464/1152/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ТОВ «Бізнес Позика»), в інтересах якого діє представник Мишевська Н.М., звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №502676-КС-001 від 16.06.2024 в розмірі 141 927,45 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 16.06.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №502676-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Пунктом 2 договору кредиту визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів. Пунктом 3 договору кредиту встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов зазначеного договору. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №502676-КС-001, позичальник ОСОБА_1 здійснив часткову оплату за вказаним договором, що, на переконання позивача, свідчить про конклюдентні дії щодо визнання такого та, відповідно, про правомірність заявлених позовних вимог. Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, станом на 14.01.2025 утворилась заборгованість в розмірі 141 927,45 грн., що підлягає стягненню з останнього.

Представник позивача Мишевська Н.М. в судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити за відсутності представника, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив у на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями частин 626, 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (п. 3, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Згідно ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Судом встановлено, що 16.06.2024 між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір №502676-КС-001 про надання кредиту в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитора, шляхом обміну електронними повідомленнями, та підписаними у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2 договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 50 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів.

Згідно з умовами договору кредиту строк, на який надається 24 тижні, комісія за надання кредиту 7500,00 грн., стандартна процентна ставка в день 1,5% фіксована, занижена процентна ставка в день 1,14957034 % фіксована. Термін дії договору до 01.12.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 148 193,39 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 19 662,06 процентів. Денна процентна ставка: 1,16 процентів. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом.

Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів за період з 30.06.2024 по 01.12.2024.

До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору від 16.04.2024, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) від 16.04.2024.

Також до матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта ОСОБА_1 , в якому зазначені всі анкетні дані відповідача та інформація стосовно бажаного кредиту.

При цьому, приймаючи умови договору, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з договором, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (п. 7.4.4 Договору кредиту).

Як видно з інформаційної довідки ТОВ "Платежі онлайн" від 17.01.2025 грошовий переказ в розмірі 50 000 грн. перераховано на банківську картку № НОМЕР_2 , емітент платіжної картки «MONOBANK».

Згідно з інформацією АТ «Універсал Банк», наданою суду на виконання ухвали від 30.04.2025, банківська картка № НОМЕР_1 відкрита на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . На зазначену банківську картку 16.06.2024 були зараховані грошові кошти в сумі 50 000 грн.

За умовами статей 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, станом на 14.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним 16.06.2024, становить 141 927,45 грн., з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту 49 425,21 грн., сума прострочених платежів за процентами 92201,48 грн., сума прострочених платежів за комісією 300,76 грн.

Проте, суд не може погодитися з розрахунком заборгованості за процентами, з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини 4 цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», встановити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.

Отже, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року денна ставка не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року денна ставка не більше 1%.

Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що договір споживчого кредиту №502676-КС-001 укладено 16 червня 2024 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», а відтак до такого договору слід застосувати положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» з урахуванням перехідних та прикінцевих положень.

Як видно з розрахунку заборгованості за кредитом від 16 червня 2024 року, відповідач не дотримувався, встановленого графіку платежів. Так, 29.06.2025 відповідач сплатив в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту лише один платіж у розмірі 574,79 грн. Також ОСОБА_1 частково погашав заборгованість за відсотками, нарахованими за користування кредитними коштами, зокрема, останній платіж здійснений 05.08.2024 на суму 7 954,52 грн, а всього 24 524,28 грн. Окрім цього, зараховано кошти в рахунок слати комісії у загальному розмірі 7 199,24 грн.

Таким чином, станом на 14 січня 2025 року заборгованість відповідача зі сплати відсотків становила 92 201,48 грн.

З огляду на те, що відповідач не дотримувався графіку платежів, що вказаний в підпункті 3.2.3 договору споживчого кредиту №502676-КС-001, у позивача були всі підстави для нарахування відсотків за стандартною ставкою 1,5%, а не за заниженою в розмірі 1,14957034 процентів в день.

Проте, як видно з розрахунку заборгованості від 14 січня 2025 року позивач ТОВ «Бізнес Позика» після 20 серпня 2024 року продовжував нараховувати відсотки за стандартною ставкою 1,5%, не за ставкою 1%, як це передбачено ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування».

Суд розраховує заборгованість за процентам за укладеним між сторонами договором у період з 16 червня 2024 року по 19 серпня 2024 року, виходячи з встановленої п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки 1,5%.

Оскільки з 16 червня 2024 року по 19 серпня 2024 року пройшло 65 днів та у вказаний період проценти мали бути нараховані за ставкою 1,5% від суми заборгованості, що становить 741,38 грн на день (49 425,21 грн (сума залишку за тілом кредиту) х 1,5%), відтак за цей час сума нарахованих процентів становить 48 189,70 грн (65 днів х 741,38 грн).

З урахуванням того, що з 20 серпня 2024 року до 01 грудня 2024 року проценти повинні були нараховуватись за ставкою 1% від суми заборгованості в день у відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відтак за цей час сума нарахованих процентів становить 51 402 грн (104 дні х 494,25 грн).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором про надання кредиту №502676-КС-001 від 16.06.2024 у розмірі 124 793,39 грн., з яких: сума прострочених платежів за тілом кредиту 49 425,21 грн., сума прострочених платежів за процентами 75 067,42 грн. з урахуванням сплачених відповідачем коштів у сумі 24 524,28 грн. в рахунок погашення заборгованості за відсотками, сума прострочених платежів за комісією 300,76 грн.

Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 129,77 грн., що пропорційно відповідатиме розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 23.06.2025.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 247, 263-265, 280-289Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) заборгованість за кредитним договором №502676-КС-001 від 16.06.2024 у розмірі 124 793 (сто двадцять чотири тисячі сімсот дев`яносто три) гривні 39 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) гривень 77 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2025.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО