Дата документу 05.06.2025Справа № 554/1245/25
Провадження № 2/554/2126/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Титаренко Д.В.

за участю представника відповідача Стельмах Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої суми пенсії після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 118030,22 грн.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті вона, як дружина, вступила в спадщину за законом, інші спадкоємці, їхні діти, заяви про прийняття спадщини не подавали. Позивач вказує, що померлий чоловік ОСОБА_2 був пенсіонером і ветераном податкової міліції, перебував на обліку у Головному управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області та отримував пенсію за вислугою років, призначену у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб». Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі № 440/7866/21 визнано протиправними дії до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70 % сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року виходячи з розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення та провести з урахуванням фактично виплачених сум. Визнано протиправними дії до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення з 01 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визнаної станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 100 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року (з урахуванням проведених раніше виплат ) за період з 05 березня по 31 грудня 2019 року.

Позивач вказує, що дане судове рішення відповідачем було виконано частково. Колісніченко звернулась до ГУПФ України в Полтавській області та їй було повідомлено, що ОСОБА_2 за життя було проведено перерахунок пенсії внаслідок чого в пенсійній справі сформувалася доплати за період 01.01.2018 р. по 01.10.2021 р. у розмірі 118030,22 грн. ГУ ПФ в Полтавській області було відмовлено ОСОБА_2 у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 та зазначено, що вказана сума заборгованості згідно судового рішення не виплачена і ці невиплачені кошти можливо отримати у разі зміни сторони виконавчого провадження згідно ст. 379 КАС України. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовлено. Рекомендовано спір про стягнення успадкованої суми недоотриманих спадкодавцем пенсійних виплат вирішувати в порядку цивільного судочинства, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04 лютого 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

28 лютого 2025 року від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надішов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначила, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 р. № 440/7866/22 ОСОБА_2 нараховано доплату за період з 01.01.2018 р. по 30.09. 2021 р. у розмірі 118030, 22 грн. Дані кошти підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань , виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. 12.04.2023 р. на адресу Управління надійшло звернення ОСОБА_1 щодо виплати заборгованості на виконання рішення суду за померлого чоловіка ОСОБА_2 , пенсія якому виплачувалась шляхом перерахунку на його особистий рахунок, відкритий у Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Виплата пенсії проведена в повному обсязі по 31.10.2021 р. , а відтак недоотримана пенсія відсутня. На виконання рішення Полтавського окружного суду від 06.08.2021 р. по справі 440/7866/21 ОСОБА_2 була нарахована заборгованість , яка облікована в Пенсійному фонді України. У відповідь на звернення Управлінням повідомлено, що доплату пенсії, нараховану ОСОБА_2 , можливо отримати у разі зміни сторони виконавчого провадження. Дане право передбачене ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства. Фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду , відбувається в порядку черговості виконання рішення суду за датою набрання ними законної сили. Представник відповідача у відзиві зазначив, що відповідно до ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачає включення заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду до складу недоотриманої пенсії. Члени сім`ї померлого мають право на отримання суми саме нарахованої пенсії, яка належала пенсіонеру по місяць його смерті, та які ввійшли до складу спадщини. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми нарахованої пенсії або інших виплат , які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю (а.с.32-34).

04 березня 2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вказала, що вважає відзив на позов та наведені у ньому обставини такими, що не ґрунтуються на законі і обставинах справи, а тому не заслуговують на увагу. ОСОБА_1 вказує, що викладені нею у позові обставини відповідачем у відзиві не спростовано (а.с.42) .

Ухвалою суду від 31.03.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про залучення до участі у справі співвідповідача Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області. Закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53).

Позивач ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити (а.с. 55)

Представник відповідача Стельмах Н.О. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року у справі № 440/7866/21 позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення з 01 січня 2018 року відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи з розміру пенсії 90% відповідних сум грошового забезпечення та провести виплати з урахуванням фактично виплачених сум. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_2 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року (з урахуванням проведених раніше виплат), за період з 05 березня по 31 грудня 2019 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень) (справа № 440/7866/21) (а.с.12-15).

З копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/F 2268/12, пенсіонер ОСОБА_2 , слідує, що сума доплати за рішенням суду становить 118030,22 грн. (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2021 року (а.с.10).

З копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 12.09.2022 року, виданих приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А., зареєстрованих в реєстрі № 679, № 680 (спадкова справа №64/2022) вбачається, що вони видані ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16-17).

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Із вищевказаних свідоцтв про право на спадщину слідує, що син спадкодавця ОСОБА_3 та дочка спадкодавця ОСОБА_4 від своєї частки у спадщині відмовилися на користь матері ОСОБА_1 .

На звернення ОСОБА_1 першим заступником начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області В. Носенком повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, отримував пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія ОСОБА_2 виплачувалась шляхом перерахування на його особовий рахунок, відкритий у Полтавському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Виплата пенсії проведена в повному обсязі по 31 жовтня 2021 р. , а відтак недоотримана пенсія відсутня. Роз`яснено , що на виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 р. по справі 440/7866/21 ОСОБА_2 була нарахована заборгованість , яка облікована а Пенсійному фонді України (а.с.23).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 440/7866/21 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у справі №440/15446/21 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язати вчинити певні дії (а.с.21-22).

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину,яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб») членів сім`ї, які належать до колаосіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя,стають спадковими.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 420/5064/22.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя не було отримано 118030,22 грн. на виконання рішення суду про перерахунок пенсії, а тому дані кошти належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 за законом успадкувала заборгованість по перерахунку пенсії в сумі 118030,22 грн..

На даний час рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі № 440/7866/21 не виконано та виконавчих проваджень щодо його виконання не відкрито.

Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Аргументи відповідача про те, що до даних правовідносин необхідно застосовувати ч.1 ст. 379 КАС, суд відхиляє, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.

Отже, спір, що виник у зв`язку з відмовою органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 14 березня 2024 року у справі № 420/3331/21, від 19 вересня 2024 року у справі № 500/620/20.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно пенсію, присуджену спадкодавцю за життя, та задоволення позову ОСОБА_1 , як спадкоємця, на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9, ч. 1 ст. 5 Закону України «Просудовий збір», з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у сумі 1211 грн. 20 грн. необхідно стягнути на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за період з 01 січня 2018 року до 01 жовтня 2021 року, яка набута в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 118 030 грн. 22 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місце знаходження : 36000 м.Полтава, вул. Гоголя,34, код ЄДРПОУ - 13967927.

Повне рішення складено 13 червня 2025 року.

Суддя Л.І. Савченко