У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 542/1655/24

18 червня 2025 року провадження № 2/542/188/25

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову адвоката Прядка О.О.,

представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Новосанжарського районного суду Полтавської області перебуває зазначена справа.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.05.2025 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Прядка О.О. про збільшення позовних вимог по первісному позову та заяву представника ОСОБА_2 адвоката Салашного М.О. про збільшення позовних вимог по зустрічному позову залишено без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

13.06.2025 до суду від представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному адвоката Прядка О.О. надійшла заява про усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог по первісному позову.

17.06.2025 до суду від представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. надійшла заява про відкликання заяви про збільшення позовних вимог по зустрічному позову від 21.04.2025.

Крім того, 17.06.2025 до суду від представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову адвокат Прядко О.О. вказав, що недоліки усунуто та просив прийняти до розгляду заяву про збільшення позовних вимог по первісному позову. У прийнятті судом рішення стосовно поданих адвокатом Салашним М.О. заяв покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвокат Салашний М.О. підтримав подану ним заяву про збільшення позовних вимог від 16.06.2025, просив її прийняти, а також просив задовольнити його заяву про відкликання заяви про збільшення позовних вимог від 21.04.2025. Крім того, зазначив, що адвокатом Прядком О.О. не було усунуто недоліки заяви про збільшення позовних вимог за первісним позовом, з огляду на що просив прийняти рішення щодо повернення цієї заяви.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Вирішуючи питання щодо прийняття рішень за наслідками розгляду вказаних заяв суд доходить до таких висновків.

Щодо заяви про усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог по первісному позову представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному адвоката Прядка О.О.

Як вказулось у цій ухвалі, 13.06.2025 до суду від представника позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному адвоката Прядка О.О. надійшла заява про усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог по первісному позову, у якій він, зокрема, зазначив, що остаточна вартісь майна буде визначена лише після проведення судової експертизи та йому не відома позиція відповідача щодо розподілу спільного майна, а тому, на його думку, забезпечення майбутнього рішення про сплату компенсації можливо розглянути пізніше. Зазначив також, що вирішення питання про обов`язок позивачкм внести розмір компенсації за частку у спільному майні під час судового розгляду виникає до ухвалення рішення і за умови, що інша сторона проти цього не заперечує.

Проте, така позиція представника ОСОБА_1 свідчить про невірне тлумачення ним норм права, а також постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, на яку він сам посилався у своїй заяві про усунення недоліків.

Суд вкотре зауважує, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Частиною п`ятою статті 71 СК України передбачено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 44 постанови від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 вказала, що приписи частин 4 та 5 статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так: правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації).

При цьому, ні положення вказаної постанови, ні положення закону не пов`язують та не ставлять у залежність обов`язок сплати грошових коштів на депозитний рахунок суду від наявності чи відсутності щодо цього заперечень з боку відповідача.

Як раніше наголошувалось судом в ухвалі про залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог фактично позивачка за первісним позовом просить суд припинити за відповідачем право на його частку у спільній власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши їй у власність вказані об`єкти нерухомого майна.

Тому, враховуючи предмет позову, а також керуючись положеннями процитованих вище норм права, суд доходить висновку, що твердження адвоката Прядка О.О. про те, що обов`язок позивачки за первісним позовом внести розмір компенсації на депозитний рахунок суду залежить від відсутності заперечень з боку відповідача є помилковим та таким, що не грунтується на положеннях закону.

Таким чином ухвала суду про залишення без руху заяви представника ОСОБА_1 адвоката Прядка О.О. про збільшення позовних вимог по первісному позову в цій частині не виконана.

Крім того, зазначена ухвала суду не була виконана і в частині конкретизації та точного формулювання предмета позову, остаточного визначення з предметом спору. Так, у поданій до суду 10 вересня 2024 року позовній заяві позивачка, зокрема, просила суд визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя та виділити кожному із подружжя у особисту приватну власність у розмірі частки транспортного засобу «Volkswagen Tuareg» д.н.з. НОМЕР_1 .

Водночас, у заяві про збільшення позовних вимог, поданій до суду 21.04.2025 предмет позову не містить матеріально- правової вимоги стосовно вказаного автомобіля.

Таким чином в ухвалі про залишення без руху заяви про збільшення позовних вимог за первісним позовом було зазначено про необхідність вказати остаточно визначене майно, що є предметом спору та остаточно визначитися з предметом позову.

Вказана вимога суду в повній мірі відповідає положенням п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, яка встановлює обов`язок для позивача вказати у позовній заяві зміст позовних вимог.

Проте, у поданій до суду заяві про усунення недоліків адвокат Прядко О.О. не зазначив конкретного майна, що становить предмет спору та не вказав, які вимоги ОСОБА_1 на даний час є остаточними.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо необхідності надання представнику ОСОБА_1 адвокату Прядку О.О. додаткового строку для усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог та зазначає щодо необхідності внесення на депозитний рахунок суду:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26304855
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0015950

грошової компенсації, яка дорівнює вартості частини спірного нерухомого майна, право на частку у якому позивачка за первісним позовом фактично просить припинити за відповідачем, розмір якої відповідно до наданого адвокатом Прядком О.О. звіту про визначення середньоринкової вартості становить 2561990,00 грн (5123980,00/2), а також вказати чи входять до предмета позову на даний час вимоги щодо визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя та виділення кожному із подружжя у особисту приватну власність у розмірі частки транспортного засобу «Volkswagen Tuareg» д.н.з. НОМЕР_1 .

Щодо заяви про відкликання заяви про збільшення позовних вимог по зустрічному позову представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. від 21.04.2025.

17.06.2025 до суду від представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. надійшла заява про відкликання заяви про збільшення позовних вимог по зустрічному позову від 21.04.2025.

Надаючи оцінку заяві суд виходить з наступного.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 185 ЦПК України, позовна заява повертається у випадках, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Зважаючи на відповідні положення законодавства та надану представником відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. заяву, суд приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Щодо заяви про збільшення позовних вимог по зустрічному позову представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. від 17.06.2025.

17.06.2025 до суду від представника відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій він просив:

- визначити та визнати за ОСОБА_2 1/2 житлового будинку А-2, загальною площею 149,3 кв.м., який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визначити та визнати за ОСОБА_2 1/2 земельної ділянки, площею 0,1 га з кадастровим номером :17:001:0257, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 0,5 частини спеціалізованого вантажного фургону марки VOLKSWAGEN CRAFTER, колір білий, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_3 , 2018 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 ;

- визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину автомобіля марки AUDI, модель А6, колір синій, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_5 , 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 ;

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частину вартості транспортного засобу - автомобіля марки TESLA, MODEL 3, 2019 року випуску, колір сірий, тип ТЗ загальний легковий седан, ідентифікаційний номер транспортного засобу № НОМЕР_8 , попередній реєстраційний номер НОМЕР_9 у розмірі 584915,00 грн;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частки грошових коштів у розмірі 676600,00 грн, отриманих ОСОБА_1 від реалізації 22.05.2024 квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Носовою Ж.Б., зареєстрованого в реєстрі за номером 1591.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття вказаної заяви суд враховує, що положеннями ч. 3 ст. 49 ЦПК України передбачено право відповідача подати зустрічний позову у строки, встановлені законом.

Згідно зі ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява має бути подана з додержанням загальних правил пред`явлення позову та відповідати вимогам статей 175 і 177 ЦПК України.

Так, позовна заява, зокрема, повинна містити: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (пункт 3 частини 3 статті 175 ЦПК України); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини 3 статті 175 ЦПК України).

Згідно з пунктами 2, 9, 10 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 (з наступними змінами і доповненнями), вартість спірного майна у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, визначається за погодженням сторін, а при його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

В порушення вимог вказаних норм заява про збільшення позовних вимог за зустрічним позовом, у якій остаточно сформовані позовні вимоги по зустрічному позову не містить зазначення ціни позову на момент звернення до суду із відповідною заявою.

Позивач за зустрічним позовом та його представник не надали до суду жодних документів, які б підтверджували вчинення дій щодо оцінки майна, що є предметом спору- спірного житлового будинку. Представник позивача за зустрічним позовом лише зазначив у поданій ним заяві, що погоджується з вартістю спірного житлового будинку, вказаною позивачкою за первісним позовом.

Однак, таке твердження адвоката Салашного М.О. не відповідідає обставинам справи та наданим сторонами документами щодо оцінки спірного нерухомого майна.

Поза увагою представника позивача залишилась та обставина, що позивачкою за первісним позовом подано звіт про оцінку майна, де вказана вартість спірного житлового будинку та земельної ділянки разом у сумі 5123980,00 грн.

В той час як адвокат Салашний М.О. вказав про те, що погоджується з вартістю тільки житлового будинку у сумі 5123980,00 грн, надавши при цьому довідку про оціночну вартість спірної земельної ділянки у сумі 697793,64 грн.

Тому, твердження адвоката Салашного М.О. щодо погодження сторонами спору вартості спірного житлового будинку та земельної ділянки є таким, що не узгоджується з поданими до суду сторонами у справі документами щодо вартості спірного житлового будинку та земельної ділянки.

Поряд з цим, встановлено, що у зустрічній позовній заяві відсутні будь-які відомості про вартість спірного житлового будинку, який просить поділити позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження вартості спірного житлового будинку.

Також зустрічна позовна заява із збільшеними позовними вимогами не містить викладу обставин на підтвердження того, що саме у заявленому адвокатом Салашним М.О. розмірі сторонами спору було погоджено вартість спірного житлового будинку.

Відповідно до пункту 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

З системного аналізу змісту всіх видів вартості майна, передбачених чинним законодавством, слід дійти висновку про те, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є тотожним за своїм значенням до закріпленого в законодавстві поняття «ринкова вартість», під яким розуміється «вартість майна», за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки.

Тобто представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним повинен був визначити ціну позову за дійсною ринковою вартістю майна на час розгляду спору, проведеною у визначений законом спосіб з наданням до суду відповідних документів щодо вартості всього спірного майна.

Водночас, вказаних вимог закону представником ОСОБА_2 при подачі заяви про збільшення зустрічних позовних вимог не було дотримано.

Крім того, за змістом положень частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, у заяві про збільшення зустрічних позовних вимог, представник вказав про те, що сторонам спору належить спірне нерухоме майно, зокрема, житловий будинок А-2, загальною площею 149,3 кв.м. та земельна ділянка, на якій він розташований, площею 0,1 га, кадастровий номер :17:001:0257, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, заява про збільшення зустрічних позовних вимог всупереч вимозі п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить викладу обставин, якими, на думку позивача, такі обставини підтверджуються, а також не містить посилання на докази, якими підтверджуються ці обставини.

В той же час за правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, представником, всупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не вказано поважних причин неможливості надати такі докази.

Суд зауважує, що надання позивачем за первісним позовом документів на підтвердження обставин та фактів, викладених у первісній позовній заяві не звільняє позивача за зустрічним позовом від обов`язку надавати документи та вказувати докази на підтвердження зустрічних позовних вимог та обставин, викладених у зустрічній позовній заяві.

Крім того, за правилами ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання до суду заяви про зміну предмета позову, до суду подаються докази направлення копій такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутні відомості про надсилання представнику позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним адвокату Прядку О.О. вказаної заяви про збільшення зустрічних позовних вимог, зокрема, за допомогою системи «Електронний суд», а також не надано доказів направлення копії такої заяви з додатками поштовим повідомленням (рекомендованим листом) саме позивачці за первісним позовом та відповідачці за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи наведене, позивачу за зустрічним позовом слід подати до суду заяву, у якій усунути наведені у цій ухвалі недоліки щодо змісту позовної заяви (ч. 3 ст. 175 ЦПК України), а також виконати вимоги ч. 5 ст. 177 ЦПК України - надати докази (на відсутності яких суд зауважив у цій ухвалі), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а у разі неможливості їх надання виконати вимоги п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України - значити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та вказати поважні причини неможливості надати такі докази, виконати вимоги ч. 5 ст. 49 ЦПК України.

За таких обставин, заяву про збільшення зустрічних позовних вимог слід залишити без руху та надати ОСОБА_2 та його представнику - адвокату Прядку О.О. строк для усунення зазначених недоліків.

Судом при постановленні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Звертається увага учасників справи на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.

Керуючись статтями 49, 175, 177, 185, 193, 194 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Надати представнику позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову адвокату Прядку О.О. додатковий строк для усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог по первісному позову, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.

Заяву відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. про збільшення позовних вимог по зустрічному позову від 21.04.2025 повернути особі, яка її подала.

Заяву відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову адвоката Салашного М.О. про збільшення позовних вимог по зустрічному позову від 17.06.2025 залишити без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали.

Надати учасникам справи строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали суду.

Роз`яснити, що в разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, відповідна заява про збільшення позовних вимог буде вважатися неподаною і повернута особі, яка її подала.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.

Повний текст ухвали складений 19.06.2025.