МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29 травня 2025 року Справа №370/1498/25

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

23.05.2025 року до Макарівського районного суду Київської області через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі судового наказу до повноліття дитини; стягнути з боржника витрати пов`язані з перекладом довідок про місце проживання з апостилем в розмірі 4055,31 грн. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 посилалась на те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, а батько дитини ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно відповіді Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, яка надійшла до суду 27.05.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із матеріалами заяви про видачу судового наказу, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У своїй заяві ОСОБА_4 не вірно зазначила вимогу про стягнення аліментів, зокрема, розмір заробітку (доходу) платника аліментів.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу відсутні відомості про те, що є електронний кабінет у боржника.

Слід зазначити, що нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до божника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, тому у даному випадку суд застосовує положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету у паперовій формі листом з описом вкладення.

Судом також враховуються положення ст. 14 ЦПК України щодо можливості обміну документів між учасниками судового процесу через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.

Отже, у разі подання до суду заяви про видачу судового наказу та документів, що додаються до неї, в електронній формі, заявник зобов`язаний додати до заяви доказ надсилання таких матеріалів боржнику, а саме квитанцію про їх направлення, сформовану у ЄСІТС, у разі наявного електронного кабінету у боржника, або лист з описом вкладення разом з фінансовим чеком про відправлення у разі відсутності у боржника електронного кабінету.

Проте, до заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу не додано доказів надсилання боржнику копії поданої заяви з доданими до неї матеріалами засобами поштового зв`язку.

Окрім того, ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачений вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

При цьому, процесуальними нормами не передбачено стягнення з боржника у наказному провадженні сум, відмінних від неоспорюваної заборгованості та витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, що вбачається з такого.

З огляду на зазначене, вказана ОСОБА_5 вимога про стягнення з боржника витрат пов`язаних з перекладом довідок про місце проживання з апостилем в розмірі 4055,31 грн. не передбачена чинним законодавством.

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Керуючись ст. 19, 43, 160-161, 163, 165-167, 177, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_6 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко