Справа № 465/1225/19 Головуючий у 1 інстанції Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/3753/24 Доповідач в 2 інстанції Савуляк Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Савуляка Р.В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

секретаря: Салати Я.І.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що вона з ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в яку 04 червня 2013 року вселився ОСОБА_3 .

Стверджувала, що при вселенні відповідача не було письмової згоди всіх співвласників квартири, не був встановлений порядок користування квартирою, відповідач не вів спільного господарства з позивачкою.

Зазначала, що відповідач постійно знущався з неї, довів її до інсульту, обзивав нецензурними словами, не впускав на кухню, закривав від неї ванну кімнату, внаслідок чого вона неодноразово скаржилася в поліцію на його неправомірні дій.

Крім того, відповідач не працює більше п`яти років, постійно погрожує їй, викрадає її пенсійні гроші, продукти харчування, викрав документи, знищив зроблений в квартирі ремонт.

Вказувала, що наймач, члени сім`ї або інші особи систематично руйнують чи псують жиле приміщення або використовують його не за призначенням або порушують систематично правила співжиття, роблять неможливим для інших проживання, а заходи попередження є без результативними, такий виселяється з приміщення.

З наведених підстав просила виселити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення відмовлено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2024 року оскаржила представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Стверджує, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до поліції із заявами про вчинення відповідачем насильства, що мало системний характер та полягало у вчиненні сімейних конфліктів, висловлювання грубої нецензурною лайкою, обмеження доступу до речей та приміщень квартири, словесних образах, штовханні, ударах по голові.

Зазначає, що вищезазначені обставини встановлено постановами Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2017 року у справі № 465/4018/17, від 14 травня 2019 року у справі № 465/742/19, від 05 вересня 2019 року у справі № 465/2953/19, від 05 вересня 2019 року у справі № 465/1880/19, від 05 вересня 2019 року у справі № 465/1865/19, від 18 вересня 2019 року у справі № 465/2708/19, від 04 жовтня 2019 року у справі № 465/3710/19, та від 20 січня 2020 року у справі № 465/5020/19.

Вказує, що закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не спростовує факт вчинення насильства відповідачем.

Просить рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній є дата складення повного судового рішення 18 червня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наявні підстави для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

13 березня 2025 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала заяву, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 померла.

З метою перевірки вищезазначених обставин Львівським апеляційним судом надіслано запит до відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно з листом відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22 березня 2025 року № 342/33,20-108 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про смерть №147 від 13 лютого 2025 року, складений Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 234).

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

В даній справі предметом позову є вимога про виселення відповідача з підстав вчинення ним насильства по відношенню саме до позивачки, яка померла, відтак позов пов`язаний, насамперед, з особистими правами самої позивачки, що свідчить про те, що спірні правовідносини допускають правонаступництва.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Смерть позивачки настала після ухвалення оскаржуваного рішення, що унеможливлює вирішення питання про закриття провадження у справі у зв`язку із її смертю та недопущення правонаступництва у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , в інтересах якої подана апеляційна скаргу, померла, а правовідносини у даній справі тісно пов`язані з її особою та не допускають правонаступництва, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2025 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.