Справа № 569/4309/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Круліковський Андрій Іванович, про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, в якому просить визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , що посвідчений 19 серпня 2019 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковським Андрієм Івановичем за реєстровим номером 3694, 3695, 3696, 3697.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є дочкою ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім неї, у матері після її смерті залишилися син ОСОБА_5 та син ОСОБА_6 . Після смерті матері разом зі своїм братом ОСОБА_6 звернулися до Рівненської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадкового майна, де з`ясувалося, що спадкова справа № 62/2023 вже відкрита за заявою брата ОСОБА_5 , який надав для нотаріуса заповіт, начебто складений покійною матір`ю, посвідчений 19 серпня 2019 року. За змістом заповіту, мати на випадок своєї смерті розпорядилася передати належну їй на праві приватної власності 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 , для ОСОБА_5 . Самостійно такий заповіт покійна мати не підписувала, замість неї заповіт підписала інша невідома їй особа ОСОБА_8 в присутності двох свідків, покликаючись на похилий вік та прохання матері. Однак, такий заповіт є очевидно підробленим, оскільки впродовж останніх 10 років свого життя мати майже не спілкувалася зі своїм сином ОСОБА_5 та мала з ним не зовсім приязні відносини. Мати останніх 15 років проживала з нею за адресою: АДРЕСА_2 . Вона здійснювала її догляд та забезпечувала побут, опікувалася її здоров`ям та займалася її пенсійними справами, а після смерті матері з братом ОСОБА_6 за власний рахунок здійснили її поховання. Відповідач жодної участі в житті матері не брав та жодним чином не опікувався та не турбувався про неї. За життя мати жодних спадкових розпоряджень не залишала, однак в особистих розмовах неодноразово повідомляла, що спадщину після її смерті слід поділити повірну між усіма її дітьми. Впродовж останніх років життя мало місце неодноразове складання матір`ю нотаріально засвідчених довіреностей, які оформлялися матір`ю на її ім`я. У кожному випадку мати самостійно здійснювала підписання таких документів. Виникає питання, як так могло трапитися, що довіреність у 2017 та 2022 роках мати сама змогла підписати, а заповіт у 2019 році не змогла, а попросила для таких цілей невідому особу. Свідками таких її дій є також не відомі для неї та брата ОСОБА_6 особи. Жодними хворобами, які обмежували б матір у можливості здійснювати самостійне підписання документів, остання не хворіла і самостійно власноруч недноразово здійснювала підписання відповідних довіреностей, документів у лікарняних закладах тощо. Заповіт складений із очевидними порушенням закону та ознаками підроблення, з метою незаконного набуття усіх прав на спадкову частку у квартирі.

Ухвалою від 26 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 26 квітня 2024 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 30 травня 2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 30 січня 2025 року суд визнав обов`язковою явку в судове засідання третьої особи приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Круліковського А.І.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що її мати все життя була швеєю, ніколи не ходила в окулярах, все робила своїми руками, до смерті була при своєму розумі, страждала на остеохондроз, але це не впливало на її здатність підписувати документи. Довіреності на її ім`я мати підписувала власноруч в присутності нотаріуса. Мати близько 20 років проживала у неї, періодично ходила на квартиру на АДРЕСА_3 , де жив брат ОСОБА_9 з невісткою. Після того, як ОСОБА_9 одружився, його стосунки з матір`ю погіршилися і він ніколи нею не опікувався, а його нова родина з їх родиною не спілкувалася. В 2019 році потрапила у лікарню, а тому попросила брата ОСОБА_9 взяти матір до себе на певний час. Мати жила в нього десь 2-3 тижні і саме в цей час був складений заповіт. Коли мати жила у брата з невісткою, то вона не могла потрапити до неї, а кімнату, де матір мешкала, вони закривали на крючок. Після лікування забрала матір назад до себе на її прохання. ОСОБА_10 є дружиною рідного брата дружини ОСОБА_9 , яка і організувала складання того заповіту. Мати любила всіх своїх дітей і не могла віддати квартиру лише ОСОБА_9 .

Представник позивача додатково пояснив, що спадкодавець до смерті зберігала функціональну моторику рук. Відсутні жодні медичні обмеження, які позбавляли б її можливості самостійно підписати заповіт. При посвідченні заповіту були процедурні порушення, оскільки друкований варіант заповіту покійній матері позивача не зачитувався. Сам по собі заповіт, який підписаний іншою особою, не може бути доказом волевиявлення спадкодавця, а позивач вважає, що заповідальне розпорядження не відповідає волі її матері.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що заповіт був підписаний іншою особою в присутності свідків за бажанням матері сторін, жодного примусу чи спотворення її волі не було.

Третя особа ОСОБА_4 пояснив, що спірний заповіт був посвідчений 19 серпня 2019 року за місцем проживання заповідача через її похилий вік. Зазвичай, при складанні заповіту з виїздом до місця проживання він заслуховує особу, яка бажає скласти заповіт, робить нотатки її розпорядження, повертається у нотаріальну контору, де виготовляє заповіт у друкованому вигляді. За місцем проживання ОСОБА_7 ним здійснено два виїзди для спілкування з нею та для підписання заповіту. Заповіт був прочитаний ним та свідками і на прохання ОСОБА_7 через її похилий вік підписаний ОСОБА_8 , оскільки треба було не просто поставити підпис, а й написати певний текст. Осіб, на користь яких складається заповіт, чи осіб, які можуть бути спадкоємцями за законом, викликати для складання заповіту закон не вимагає. В нотаріальній конторі свідки підписувалися в журналі реєстрації нотаріальних дій.

Представник третьої особи Рівненської державної нтаріальної контори Рівненської області у листі від 11 лютого 2025 року просить справу слухати без участі представника нотаріальної контори.

Суд, заслухавши пояснення сторін і показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Тарново Люблінської області, Республіка Польща.

Спадкоємцями померлої ОСОБА_7 відповідно до матеріалів спадкової справи № 62/2023, заведеної 03 липня 2023 року, є її діти: дочка (позивач) ОСОБА_11 , син (відповідач) ОСОБА_5 та син (третя особа) ОСОБА_6 , про що свідчить довідка Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області № 1173/01-16 від 01 листопада 2023 року.

19 серпня 2019 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотарального округу Круліковським А.І., зареєстрований в реєстрі за № 3694, 3695, 3696, 3697 (номер у Спадковому реєстрі 70875761), яким належну їй на праві приватної власності 1/10 частину квартири АДРЕСА_1 , заповіла своєму сину ОСОБА_5 .

Зі змісту заповіту встановлено, що у зв`язку з похилим віком та на прохання заповідача за ОСОБА_7 підписалась ОСОБА_8 . Заповіт посвідчено в присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не є спадкоємцями за заповітом, членами сім`ї та близькими родичами спадкоємців за заповітом. На прохання заповідача заповіт записано нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Заповіт посвідчено з виїздом на дім за адресою АДРЕСА_3 у зв`язку з похилим віком заповідача.

Актом, затвердженим начальником ЖКП «Галицьке» 15 травня 2020 року, підтверджується той факт, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , але фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 у дочки ОСОБА_1 .

04 травня 2017 року ОСОБА_7 видала довіреність на ім`я ОСОБА_1 , яка посвідчена державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Сергатюк О.В.

12 травня 2022 року ОСОБА_7 видала довіреність на ім`я ОСОБА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Тимощук О.М.

Свідок ОСОБА_14 показала, що її бабуся ОСОБА_7 такого заповіту зробити не могла і якби нотаріус їй прочитав зміст, вона його не підписала б. Бабуся була дієздатна до смерті, сама їла, сама пила, всіх впізнавала і була цілком адекватна. Її мати (позивач) доглядала бабусю до смерті. В 2019 році мати потрапила у лікарню і вона попросила дядька ОСОБА_9 допомогти з бабусею, поки мама буде в лікарні. Бабуся була у дядька та його дружини недовго. В цей час вони попросили дати її паспорт, бо треба пенсію отримати. Поки бабуся була в дядька, вони не могли побачитися з нею, тому що замок у дверях квартири був змінений, мама її відвідувала по годинах. На прохання бабусі мама забрала її до себе додому. Писати і читати українською мовою бабуся вміла на рівні початкової школи. Коли нотаріус оформляв довіреність, то вона підписувала « ОСОБА_15 ».

Свідок ОСОБА_16 показала, що надавала паліативну допомогу ОСОБА_7 з березня 2022 року. Хвора була лежача, але могла сидіти. ОСОБА_17 самостійно, розчісувала собі волосся, руки функціонували нормально. ОСОБА_7 була при свідомості і розуміла, що з нею відбувається. При ній хвора ніяких документів не підписувала і не читала. Проживала вона на АДРЕСА_2 з дочкою (позивачем).

Свідок ОСОБА_18 показала, що її чоловік ОСОБА_6 нічого не знав про заповіт, який склала його матір. Коли в сім`ю прийшла ОСОБА_19 (дружина ОСОБА_5 ), то відносини в родині погіршилися. Свекруха жила у квартирі з ОСОБА_9 і його сім`єю, мала свою кімнату. Часто дзвонила до її чоловіка, що хоче їсти і він їй возив у каструльках їжу. Більше 10 років чоловікова мати жила у своєї дочки ОСОБА_20 . ОСОБА_7 спілкувалася зі своїм сином ОСОБА_9 , але родина його дружини її зневажала, а тому вона б ніколи не переписала квартиру на нього. Свекруха у свідомості була до смерті, повністю володіла своїми руками і могла підписувати документи.

Свідок ОСОБА_8 показала, що була присутня при складанні заповіту ОСОБА_7 . Крім неї, у квартирі були присутні нотаріус, ОСОБА_21 та свідки. ОСОБА_22 при них сказала, що хоче заповісти сину ОСОБА_23 свою частину квартири, але писати не бачить і не вміє, тому попросила її підписати замість неї. При бабі та свідках зачитали заповіт, після цього вона та свідки підписали його на аркуші паперу з надрукованим текстом. Далі вона та ОСОБА_24 поїхали до нотаріуса в його контору, де теж щось підписували.

Свідок ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_21 (її тітка) попросила її бути свідком складання заповіту ОСОБА_25 , матір`ю ОСОБА_5 . Підписання заповіту відбувалося в квартирі ОСОБА_15 , де були присутні нотаріус, тітка ОСОБА_19 , ОСОБА_10 та ОСОБА_26 . ОСОБА_27 сиділа, розмовляла з ними і була в свідомості. Сказала, що не може підписати, бо не знає як писати, і попросила, щоб ОСОБА_28 підписала замість неї. При всіх ОСОБА_7 оголосила, що хоче, щоб її частка квартири була успадкована сином ОСОБА_9 . Заповіт був прочитаний вголос і наяких зауважень до його змісту ОСОБА_29 не висловлювала. Заповіт підписувала у квартирі та в нотаріальній конторі.

Свідок ОСОБА_12 показала, що була певний час сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яку знала близько 20 років. При посвідченні заповіту були присутні ОСОБА_21 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 і нотаріус. Свідків знає, бо всі жили в одному районі і є членами однієї релігійної громади. ОСОБА_27 при всіх сказала, що хоче на сина ОСОБА_9 переписати свою частку квартири. Нотаріус написав текст, зачитав. ОСОБА_32 сказала, що не вміє писати і щоб хтось інший підписав. Замість неї підписалася ОСОБА_10 . Внести зміни в заповіт після його оголошення ОСОБА_27 не просила. У квартирі вона підписувала рукописний варіант заповіту, а вже в офісі нотаріуса друкований.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ч.2 ст.1234 ЦК України).

Статтею 1247 ЦК України встановлені загальні вимоги до форми заповіту. Зокрема, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Згідно з ст.1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього кодексу).

За положеннями ст.1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Відповідно до ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2 ст.1257 ЦК України).

Порушеннями вимог до форми і посвідчення заповіту є лише ті, які прямо зазначені у главі 85 ЦК України, зокрема у статтях 1247-1249, 1253 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порядок посвідчення заповіту визначений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на час посвідчення спірного правочину).

Згідно з п.1.8 глави 3 розділу ІІ вказаного Порядку, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, посилається на те, що мати не хворіла жодними хворобами, які б обмежували її у можливості здійснювати самостійне підписання документів, впродовж останніх 10 років майже не спілкувалася зі своїм сином ОСОБА_9 і в особистих розмовах повідомляла про необхідність поділити спадщину після її смерті порівну, а тому заповіт складений із очевидними порушеннями закону та ознаками підроблення.

З тексту заповіту вбачається, що його підписано ОСОБА_8 у зв`язку з похилим віком та на прохання заповідача.

Медична картка ОСОБА_7 , оригінал якої суд оглянув у судовому засіданні, не містить відомостей про наявність в останньої хвороби чи фізичних вад, які б перешкоджали їй самостійно підписати заповіт.

Разом з тим, відповідно до п.1.8 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заповіт за дорученням заповідача може бути підписаний іншою фізичною особою не лише унаслідок фізичної вади чи хвороби, а й з будь-яких інших причин, якщо він не може власноручно підписати заповіт.

На момент складання заповіту ОСОБА_7 досягла віку 91 рік. Приватний нотаріус Круліковський А.І. в судовому засіданні пояснив, що підписання заповіту іншою особою було здійснене на прохання ОСОБА_7 , оскільки у заповіті, який підписується особисто заповідачем, останній ставить не лише підпис, а й має написати певний текст.

За змістом загального зразка заповіту, у разі, якщо заповіт на прохання заповідача записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, заповідач повинен вчинити власноручний напис «Мною, ПІБ, текст заповіту прочитано вголос і власноручно підписано».

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтвердили в судовому засіданні, що заповіт був підписаний іншою особою на прохання ОСОБА_7 , яка повідомила, що «писати не вміє», «не знає, як написати». Свідок ОСОБА_14 показала, що її бабуся ОСОБА_7 документи прочитати не могла, писати і читати українською мовою вміла на рівні початкової школи.

Суд також звертає увагу, що у виданих ОСОБА_7 04 травня 2017 року та 12 травня 2022 року довіреностях на ім`я ОСОБА_1 міститься запис нотаріусів «У зв`язку з похилим віком та вадою зору довірителя, на її особисте прохання та в її присутності, текст довіреності прочитано уголос довірителю».

Доводи позивача, що останніх 10 років свого життя мати майже не спілкувалася зі своїм сином ОСОБА_9 , мала з ним не зовсім приязні відносини і останній не опікувався нею, суд до уваги не бере.

Відсутність спілкування спадкодавця зі спадкоємцем за заповітом, проживання їх за різними адресами не є тими підставами, з якими закон пов`язує недійсність складеного спадкодавцем заповіту.

Заповіт суд визнає недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтвердили волевиявлення заповідача ОСОБА_7 заповісти належну їй частку квартири сину ОСОБА_9 . Позивач та свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 стверджували, що ОСОБА_7 усвідомлювала значення своїх дій до своєї смерті. Доказів складання ОСОБА_7 спірного заповіту під примусом, всупереч її волі, матеріали справи не містять. Доводи позивача, що її мати любила всіх дітей і не могла віддати квартиру лише одному сину, не заслуговують на увагу, оскільки є лише її припущеннями.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 підтвердили волевиявлення заповідача, факт прочитання заповіту вголос та прохання заповідача про підписання його іншою особою. Підпис рукоприкладника на тексі заповіту засвідчений приватним нотаріусом із зазначенням причин, з яких текст правочину не міг бути підписаний заповідачем. Заповіт був посвідчений при двох свідках, особи і дієздатність яких перевірено приватним нотаріусом.

Розбіжності у показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 щодо формату заповіту не спростовують того факту, що зміст спірного заповіту відповідає дійсному волевиявленню заповідача на розпорядження своїм майном.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для визнання спірного заповіту таким, що складений із очевидними порушенням закону чи ознаками підроблення, а тому в позові належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Круліковський Андрій Іванович, про визнання заповіту недійсним.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

третя особа Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області, місцезнаходження; 33028, м.Рівне, майдан Незалежності, буд.7; ;

третя особа приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Круліковський Андрій Іванович, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.В`ячеслава Чорновола, буд.12а.

Суддя