КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/9189/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Болотова Є.В., Музичко С.Г.,

секретар судового засідання: Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження клопотання адвоката Загороднього Євгенія Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за апеляційною скаргою адвоката Байдика Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про його народження, його батьком у свідоцтві про народження зазначений ОСОБА_3 , росіянин, матір`ю - ОСОБА_4 , українка.

Водночас, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про його народження підставою запису відомостей про його батька була заява матері ОСОБА_4 від 25.08.1982 року, тобто батько ОСОБА_3 записаний зі слів матері, оскільки його матір у зареєстрованому шлюбі не перебувала.

Водночас, його біологічним батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким його матір проживала однією сім`єю без шлюбу понад 8 років, про що свідчать, окрім іншого, спільні фото, проте офіційного шлюбу його матір та відповідач не реєстрували.

Його матір померла ІНФОРМАЦІЯ_3 й за життя вона підтверджувала, що ОСОБА_2 є його біологічним батьком.

ОСОБА_2 з часу його народження вважав своїм сином, а він ОСОБА_2 - батьком, їх відносини були як батька та сина.

Через поважний вік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його стан погіршується та він піклується про батька.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 виповнилося 70 років, він вирішив за допомогою сучасних методів тестування пересвідчитися в тому, що ОСОБА_2 є його біологічним батьком, й з метою проведення молекулярно-генетичного дослідження він з відповідачем звернулися до медико-генетичного центру «Мама Папа», й висновком якого встановлено, що ймовірність того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , складає 99,99%.

Після проведення вказаного молекулярно-генетичного дослідження він запронував відповідачу записати його своїм сином, проте ОСОБА_2 відмовився за станом здоров`я, що стало підставою звернення до суду із цим позовом.

У відповідності до ст.ст.125, 128 СК України просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьком, внести відповідні відомості до актового запису про його народження, зазначивши його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцто про народження.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, адвокат Байдик О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

17 червня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Загороднього Є.О., в інтересах позивача ОСОБА_1 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

В обгрунтування поданого клопотання представник позивача зазначав, що у справі за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції у випадку сумніві щодо наданого позивачем висновку експертного дослідження не був позбавлений можливості призначити молекулярно-генетичну експертизу, проте не вирішив цього питання.

Представник позивача посилався зокрема на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 10 листопада 2022 року у справі № 44/526/18 та від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21, в яких зазначено, що висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач та його представник вважають, що з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо факту батьківства відповідача по відношенню до позивача у справі необхідно призначити молекулярно-генетичну експертизу.

З огляду на викладене, просив призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП: НОМЕР_2 )?

Проведення експертизи просив доручити експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулось 18 червня 2025 року, позивач та його представник підтримали заявлене клопотання про призначення експертизи, відповідач ОСОБА_2 також не заперечував проти його задоволення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання адвоката Загороднього Євгенія Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи задовольнити частково.

Відповідно до частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно роз`яснень, які містяться у постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року по справі №478/690/18 висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, та сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Відповідно до частини 5 статті 103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року №5 роз`яснив судам, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, аналіз зазначених норм свідчить про те, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи, що висновок судової молекулярно-генетичної експертизи є одним з необхідних доказів в справі про встановлення батьківства, проведення такої експертизи необхідне для перевірки доводів апеляційної скарги, правильного встановлення фактичних обставин справи та ухвалення обґрунтованого рішення по суті спору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої поставити питання: Чи є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 )?

В той же час, колегія суддів не вбачає підстав для доручення проведення вищевказаної експертизи експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (04119, м. Київ, вул. Джонса Ґарета, 5).

Відповідно до частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача у частині доручення проведення судової експертизи запропонованій ним експертній установі та вважає за можливе та доцільне визначити іншу експертну установу - Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, адреса: вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, 03038), попередивши експертів (експерта) про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, якої доручає проведення зазначеної експертизи.

Суд апеляційної інстанції визначаючи експертну установу, враховує ті обставини, що експертна установа визначена судом апеляційної інстанції територіально ближче розташована до місце проживання відповідача, аніж запропонована представником позивача експертна установа. Тому враховуючи поважний вік відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та його місце проживання, а також місце знаходження визначеної судом апеляційної інстанції експертної установи - Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи, для зручності та пришвидшення проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, колегія суддів і визначає Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, суд не має права позбавляти учасників справи можливості довести обставини, які мають значення для справи і на які вони можуть посилатися, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Приймаючи до уваги досліджені матеріали справи та встановлені обставини, колегія суддів вважає за необхідне клопотання задовольнити частково і призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, оскільки для ухвалення законного і справедливого рішення необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити по справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу та на час її проведення зупинити провадження по справі.

Керуючись ст.ст.104, 259, 367 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Загороднього Євгенія Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи задовольнити частково.

Призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити наступне питання: Чи є ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) біологічним батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 )?

Проведення експертизи доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (, адреса: вул. Докучаєвська, 4, м. Київ, 03038).

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Надати у розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 753/23507/24.

Оплату за проведення експертизи, покласти на ОСОБА_1 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено «19» червня 2025 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді С.Г. Музичко

Є.В. Болотов