Справа № 442/1394/25 Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О
Провадження № 22-ц/811/1024/25 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Попів-Кішко Роксолани Йосипівни на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2025 року в складі судді Медведика В.О. у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

встановив:

У лютому 2025 року заявник ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Попів-Кішко Р.Й., звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити його опікуном.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2025 року матеріали заяви ОСОБА_1 визнано неподаними та повернуто їх заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попів-Кішко Р.Й., оскаржив таку в апеляційному порядку. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо повернення заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, з тих підстав, що в матеріалах справи відсутнє подання та/або висновок органу опіки та піклування з приводу призначення опікуна.

Ухвала суду першої інстанції свідчить про надмірний формалізм та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Просить ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом. Зокрема, суд вказав, що до суду повинна бути подана оновлена заява із зазначенням заінтересованих осіб, а не інших осіб, при цьому інша заява з тими самими заінтересованими особами, з тим самим предметом і з тих самих підстав не подавалась.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України.

Загальні вимоги щодо форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до статей 175-177, 185 ЦПК України, суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Залишаючи заяву без руху, суддя вважав її такою, що не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України. Зокрема вказав на те, всупереч вимогам ч.5 ст. 293 ЦПК України заява ОСОБА_1 не містить відомостей про адвоката особи стосовно якої розглядається справа, участь якого є обов`язковою; в порушення вимог ч.3 ст. 293 ЦПК України заява не містить обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та також не долучено доказів з метою їх підтвердження; на виконання вимогам ч. 1 ст. 300 ЦПК України до заяви не додано подання органу опіки та піклування про призначення опікуном саме заявника над ОСОБА_2 . Крім того, заявником зазначено в заяві про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак не зазначено, що саме до того самого суду.

Так, за змістом п.1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно із ч. 5 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 9 і 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги. Рішення суду про доручення призначити адвоката негайно, але не пізніше двох робочих днів, надсилається відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правничої допомоги, для виконання.

На виконання вимог ухвали про залишення заяви ОСОБА_1 без руху від 21.02.2025 заявник у заяві про усунення недоліків просила доручити Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення представництва ОСОБА_2 при розгляді заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною.

Тобто, на виконання вимог процесуального законодавства, заявник скористалась правом заявити клопотання про залучення до участі у справі адвоката, однак судом це було залишено поза увагою.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Звертаючись до суду із заявою про визнання особи недієздатною, заявник ОСОБА_1 покликався на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є братом його дружини, він не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, потребує постійного догляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого розладу здоров`я не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, в підтвердження чого долучив відповідні докази.

На виконання вимог ухвали від 21.02.2025 в частині того, що в порушення вимог ч.3 ст. 293 ЦПК України заява не містить обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здана усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними та також не долучено доказів з метою їх підтвердження, заявник вказав, що до заяви долучено безтермінову довідку №334, в якій вказано, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства внаслідок психічного розладу, обмежений у здатності контролювати свою поведінку. Також, у заяві на усунення недоліків, заявник просив призначити судову психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОН України, на вирішення експертам поставити питання: 1. Чи страждає ОСОБА_2 на будь яку психічну хворобу?; 2. Чи розуміє ОСОБА_2 значення своїх дій та чи може ними керувати?; 3. Чи може ОСОБА_2 за станом свого здоров`я брати участь в судових засіданнях?

Разом з тим, судом першої інстанції не наведено мотивів, з яких він не взяв до уваги ті обставини, про які заявник зазначив в своїй заяві про усунення недоліків.

Відповідно до змісту статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У порушення наведених положень процесуального закону суд, першої інстанції на стадії відкриття провадження у справі вдався до оцінки належності та допустимості доказів, наданих заявником, при цьому така оцінка надається судом за наслідками розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 55 ЦК України та частини 1статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

За частинами 4 та 5статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила).

Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно із вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Відсутність такого подання є підставою для відмови у призначенні опікуна та передачу опікунства відповідному органу опіки та піклування.

Тобто наявність чи відсутність подання органу опіки та піклування є підставою для вирішення вимог по суті поданої заяви, а не підставою для її повернення без відкриття провадження.

Відтак, судом першої інстанції не враховано, що нормами ЦПК України не передбачено повернення заяви, поданої в порядку окремого провадження, за відсутністю доданих доказів.

Водночас, визнаючи неподаною та повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції покликався на положення п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та вказав, що до суду повинна бути подана оновлена заява із зазначенням заінтересованих осіб, а не інших осіб та що інша заява з тими самими заінтересованими особами, з тим самим предметом і з тих самих підстав не подавалась, хоча з тих підстав, заява про визнання особи недієздатною та встановлення опіки не залишалась без руху.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а зазначені в скарзі процесуальні порушення, які допущені судом першої інстанції, такими, що заслуговують на увагу суду.

Відповідно до пункту 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм чинного процесуального законодавства, а тому згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Попів-Кішко Роксолани Йосипівни задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 березня 2025 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня ухвалення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 17 червня 2025 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк