ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

24 червня 2025 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Беленчук Я.В., представника скаржника ОСОБА_1 , представниці заінтересованої особи: Хвістані К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ОСОБА_3 , -

Встановив:

29 січня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області в використанням системи «Електронний суд» представником скаржника ОСОБА_2 (далі, боржник, скаржник) адвокатом Ржановим Олексієм Дмитровичем було подано скаргу на дії/бездіяльність органу примусового виконання Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа ОСОБА_3 (далі, стягувач).

За змістом скарги стверджується про те, що на виконанні у Новгород-Сіверському відділі ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження № 48295460 за виконавчим листом, виданим Фастівським міськрайонним судом Київської області у справі № 2/381/633/15 від 02 червня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 .

Згідно тверджень заявника, станом на 06 червня 2022 року переплата за аліментами складала 123 189 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, виконаним державним виконавцем.

В подальшому, 28 серпня 2023 року скаржник дізнався про те, що відносно нього винесено постанову про арешт коштів боржника.

Звернувшись до органу примусового виконання за роз`ясненням, скаржнику стало відомо, що попередній розрахунок заборгованості, в якому були наведені відомості щодо переплати, був скасованим 30 червня 2022 року і нарахована заборгованість зі сплати аліментів у сумі 108 140 гривень.

В подальшому було надано новий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 31 серпня 2024 року.

Боржник зазначає, що сплатив борг у відповідності до пред`явлених вимог.

В подальшому, здійснюючи перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, державний виконавець провела розрахунок відповідно до середнього заробітку за місцем проживання боржника, проігнорувавши фактичний дохід боржника, відомості про який наявні в матеріалах справи.

26 червня 2024 року державний виконавець отримала заяву представника боржника про здійснення перерахунку заборгованості відповідно до його фактичного доходу.

Однак, станом на дату подання скарги, скаржником та його представником не отримано відповіді на цю заяву.

Скаржник стверджує, що державним виконавцем допущено бездіяльність як щодо розгляду його заяви, так і відповідно щодо проведення перерахунку.

Скаржник зазначає, що на його думку, розрахунок заборгованості проведений в супереч приписам статті 195 СК України і не враховує відомості щодо його фактичного заробітку (доходу).

Тому, керуючись приписами статті 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ним було подано зазначену скаргу до Фастівського міськрайонного суду Київської області, як суду, що видав виконавчий документ.

З урахуванням наведеного, скаржник просить зобов`язати державного виконавця Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ляшок Олену Борисівну здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням фактичного заробітку (доходу) боржника ОСОБА_2 .

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Окремо витребувано від Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження № 48295460, встановлений строк надання матеріалів виконавчого провадження до 21 лютого 2025 року (а. с. 20, 20, зворот, т. 1).

21 лютого 2025 року судове засідання було відкладений за заявою державного виконавця Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці (а. с. 35, т. 1).

26 лютого 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області з використанням системи «Електронний суд» було подано заперечення на скаргу від представника стягувача адвоката Хвістані Катерини Вікторівни (а. с. 45-49).

За змістом заперечень стверджується, що вимоги скаржника є безпідставними, крім цього представником стягувача наведено хронологію процесуальних дій, які були вчиненими в межах виконавчого провадження, окремо акцентовано увагу, що представник боржника отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ще 15 лютого 2024 року і відповідно від цієї дати був проінформованим про особливості нарахування заборгованості. Крім того, представниця стягувача наполягає на тому, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи щодо розміру та характеру доходів боржника, які б давали можливість врахувати ці доходи при визначенні розміру заборгованості за сплати аліментів, отже, факт отримання доходів відповідним чином не підтверджений. Вказане є підставою для відмови у задоволенні скарги (а. с. 45-49, т. 1).

27 лютого 2025 року судове засідання було відкладеним за клопотанням представника скаржника з метою підготовки відповіді на надані письмові заперечення (а. с. 77-78, 81, т.1).

13 березня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області з використанням системи «Електронний суд» в. о. начальника Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Ляшок направлено заяву про виконання ухвали суду (а. с. 89-91, т. 1).

За змістом заяви стверджується, що для виконання ухвали суду надаються матеріали виконавчого провадження, також стверджується про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який отримував боржник, ним був оскарженим в суді, державним виконавцем було здійснено перерахунок та скасовано відповідні постанови, вказаний спір вже було розглянуто судом та закрито провадження у справі.

Згідно з даними АСВП боржник доходів не отримував у період перебування виконавчого листа на виконанні.

В судовому засіданні, призначеному на 20 березня 2025 року приймав участь представник скаржника адвокат Ржанов О.Д., ним було повторно заявлено клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження, з огляду на те, що підрозділом примусово виконання були надані не всі матеріали виконавчого провадження. Клопотання задоволено, в судовому засіданні оголошено перерву та повторно витребувані матеріали виконавчого провадження. Відповідні процесуальні дії зафіксовані в журналі судового засідання (а. с. 119-124, т. 1).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2025 року повторно витребувані матеріали виконавчого провадження (а. с. 125, 125, зворот).

17 квітня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області з використанням системи «Електронний суд» в. о. начальника Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції О. Ляшок направлено заяву про виконання ухвали суду (а. с. 135-136, т. 1).

Також надані матеріали виконавчого провадження, витребувані для огляду судом.

22 квітня 2025 року судове засідання було відкладеним за клопотанням представника скаржника у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що надійшли на адресу суду (а. с. 217-218, 227, т. 2).

21 квітня 2025 року на адресу Фастівського міськрайонного суду Київської області з використанням системи «Електронний суд» подано клопотання представниці стягувача адвоката Хвістані К.В. про залишення скарги без розгляду (а. с. 221-224, т. 2).

За змістом скарги стверджується, що скаржник пропустив передбачений статтею 449 ЦПК України строк звернення до суду і, відповідно, існують достатні підстави для залишення його скарги без розгляду.

В судових засіданнях, призначених на 22 травня 2025 року і 30 травня 2025 року було заслухано пояснення учасників судового розгляду та досліджені письмові матеріали справи, 22 травня 2025 року судом витребувано від представника скаржника копію розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 08 лютого 2025 року і докази отримання цього розрахунку представником скаржника.

На виконання ухвали суду 29 травня 2025 року представником скаржника із використанням системи «Електронний суд» було подано розрахунок заборгованості від 08 лютого 2025 року та докази направлення цього документу на електронну пошту представника скаржника 13 лютого 2024 року.

В судових засіданням, призначених на 20 березня 2025 року, 22 травня 2025 року, 30 травня 2025 року, 17 червня 2025 року представниками скаржника та стягувача були надані пояснення щодо суті скарги.

Зокрема, представник скаржника повідомив, що спірний розрахунок заборгованості по аліментам був складеним у лютому 2024 року, отриманий ним також у лютому 2024 року, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця звернувся 29 січня 2025 року, попередньо розрахунок заборгованості не оскаржував, однак у грудні 2024 року звертався зі скаргою до Фастівського міськрайонного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не проведення перерахунку, скарга була повернута головуючим суддею з причин не направлення копії скарги стягувачу.

Представник скаржника наполягає на тому, що не вчинення державним виконавцем дій щодо розгляду його заяви про перерахунок аліментів від 26 червня 2024 року свідчить про триваючу бездіяльність, яка є своєрідним деліктним станом, що не передбачає початку і закінчення її строку, якщо відсутнє реагування на цю заяву зі сторони виконавця.

Тому, на думку представника скаржника, процесуальний строк для подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця не є пропущеним.

Представник скаржника додатково пояснив, що перерахунок аліментів необхідно здійснити за період часу з серпня 2015 року до вересня 2022 року, дати винесення Київським апеляційним судом постанови у справі про зміну способу стягнення аліментів.

В судовому засіданні 20 березня 2025 року адвокат Ржанов пояснив, що після винесення постанови суду апеляційної інстанції про зміну способу стягнення аліментів боржник своєчасно сплачує періодичні платежі, відсутня заборгованості зі сплати аліментів і є переплата.

Далі, як пояснив представник скаржника, процесуальна мета для подання цієї скарги встановлення факту, що аліментні зобов`язання скаржником виконані повністю, юридична мета привести розрахунок із заборгованості по сплаті аліментів у відповідність до фактичних доходів боржника.

Обґрунтовуючи потребу проведення перерахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів представник скаржника стверджує, що не було враховано заяву боржника від 08 грудня 2021 року про те, що він є пенсіонером, а його доходи повинні визначатися із розміру фактично сплаченої пенсії.

Предметом оскарження є бездіяльність державного виконавця щодо не розгляду клопотання про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

Представник скаржника стверджує, що не можливо оскаржити безпосередньо сам розрахунок заборгованості, бо сам розрахунок не порушує право скаржника, право скаржника порушує лише дії та бездіяльність державного виконавця, не отримання відповіді (відмови) державного виконавця щодо проведення перерахунку породжує триваючи бездіяльність.

Далі, згідно позиції представника скаржника, є спір щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів, однак ефективним способом захисту права є саме оскарження дій та бездіяльності державного виконавця.

На уточнюючі питання суду, представник скаржника стверджував, що проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів прямо не заборонено, а отже дозволено.

Представниця стягувача наполягала на необхідності залишення скарги без розгляду з огляду на порушення процесуальних строків звернення до суду з відповідною скаргою.

Представниця стягувача просила врахувати, що про факт ймовірного порушення прав боржника йому стало достеменно відомо ще у лютому 2024 року, від дати отримання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, при цьому, згідно її тверджень, протиправна бездіяльність державного виконавця в даному випадку відсутня.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Так, судом встановлено, що Заочним Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2015 року в цивільні справі № 2/381/633/15 було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (06 квітня 2015 року) і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 22-24, справа № 2/381/633/15).

У вказаній справі видано виконавчий лист від 02 червня 2015 року та відкрито виконавче провадження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції, про що винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 4829 від 03 серпня 2015 року (а. с. 31-32, справа № 2/381/633/15).

В подальшому справа неодноразово передавала між органами державної виконавчої служби.

З 11 червня 2021 року виконавче провадження перебуває на виконанні у державного виконавця Новгород-Сіверського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується копією долученої до справи постанови про прийняття виконавчого провадження № 48295460 (а. с. 53, т. 1).

В зазначеному виконавчому провадженні неодноразово був проведеним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а. с. 58, 101, 147, 173, 243, т. 1, а. с. 48, 63, а. с. 85 т. 2).

До супровідного листа, направленим на адресу начальника Новгород-Сіверського міськрайонного ВДВС 22 грудня 2021 року, надані оригінали документів установ Азербайджанської республіки та їх посвідчений переклад, згідно яким боржник отримував соціальні виплати соціальну допомогу по інвалідності 3-ї групи (а. с. 180-200, т. 2).

До серпня 2022 року аліменти нараховувались у розмірі части заробітку доходу боржника, з вересня 2022 року у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2022 року по справі № 755/20137/21, зміненого Постановою Київського апеляційного суду від 08 вересня 2022, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти стягнуто у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття року (а. с. 10-16, т. 2, а. с. 65-71, т. 1).

В період часу від дати стягнення аліментів в 2015 року та до вересня 2022 року аліменти стягувались в частці від заробітку (доходів) скаржника.

При цьому, враховуючи те, що скаржник, як платник аліментів не працював, аліменти були нараховані йому згідно частини 2 статті 195 СК України, виходячи із розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Скаржник і його представник категорично заперечують правомірність застосування цієї правової норми, так як ОСОБА_2 отримував пенсію в Азербайджанській Республіці і з цього виду доходу і повинен був бути розрахований розмір аліментів.

Представник скаржника звернувся до Новгород-Сіверського відділу ДВС у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про проведення перерахунку заборгованості боржника, ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 48295460, з урахуванням інформації про доходи боржника за період 2015-2021 років (а. с. 92-93, т. 2).

Як стверджує скаржник та його представник, станом на дату розгляду скарги в суді відповідь на вказану заяву ними не отримана.

В судовому засіданні представник скаржника підтвердив, що станом на дату розгляду справи в суді заборгованість зі сплати аліментів відсутня та є переплата, а спірні питання стосуються період часу з 2015 року до 2022 року, коли аліменти сплачувалися у частці від доходу боржника.

З урахуванням встановлених обставин, суд передусім повинен вирішити питання щодо дотримання строків звернення з цією скаргою до суду, а потім, у випадку, якщо буде встановлено, що строки звернення до суду дотримані, необхідно буде надати оцінку доводам учасників судового розгляду по суті скарги та заперечень щодо неї.

Так, згідно приписів пункту «а» частини 1статті 449 ЦПК України, скаргу на дії чи бездіяльність виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно частини 2 цієї статті, пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши долучені до скарги матеріали, в тому числі і копії матеріалів виконавчого провадження, приходжу до висновку, що існують достатні підстави для залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Так, судом встановлено, що хоча в судовому засіданні 22 травня 2025 року представник скаржника і стверджував, що предметом оскарження є бездіяльність державного виконавця щодо не розгляду клопотання про проведення перерахунку, однак, згідно прохальної частини скарги, ОСОБА_2 просить суд не зобов`язати державного виконавця розглянути його заяву про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів та надати відповідь, а просить зобов`язати виконавця Новгород-Сіверського відділу державної виконавчої служби у Новгород-сіверському районі Чернігівської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. суми) Ляшок Олену Борисівну здійснити перерахунок заборгованості з урахування фактичного заробітку (доходу) боржника.

Тобто, зміст прохальної частини скарги свідчить про те, що скаржником фактично оскаржується правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по суті.

А отже, в контексті заявлених вимог, суд повинен з`ясувати, коли скаржник дізнався про проведений розрахунок, правильність якого він заперечує.

Так, судом встановлено, що боржник та його представник дізнались про проведений розрахунок у лютому 2024 року, зокрема, цей розрахунок заборгованості від 13 лютого 2025 року направлений на електронну пошту представника в день його складення, 13 лютого 2025 року. Ці документи долучені до заяви представника скаржника, поданої з використанням системи «Електронний суд» 29 квітня 2025 року.

Отже, суд констатує, що про спірний розрахунок заборгованості скаржник дізнався 13 лютого 2025 року і, відповідно з огляду на приписи статті 123 ЦПК України, з 14 лютого 2024 року почався відлік строку для оскарження дій державного виконавця щодо правильності проведення розрахунку.

Суд критично оцінює доводи представника скаржника про те, що з огляду на неотримання відповіді державного виконавця на заяву про проведення перерахунку строк на оскарження дій державного виконавця не сплинув.

Зокрема, по-перше, суд враховує, що Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 не передбачає обов`язку державного виконавця проводити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів за заявою боржника чи стягувача.

По-друге, суд допускає, що боржник може просити державного виконавця провести перерахунок заборгованості і, якщо такий перерахунок не проведено, оскаржувати дій державного виконавця щодо не проведення перерахунку, однак, виключно у випадку, коли до заяви про перерахунок заборгованості будуть додані документи або в самій заяві будуть наведені обставини, які не були відомі виконавцю станом на дату проведення первинного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Натомість, в цій справі судом встановлено, що документи, які згідно тверджень скаржника та його представника є підставою для проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, були направлені на адресу підрозділу ДВС ще 22 грудня 2021 року (а. с. 180-200, т. 2).

Отже, обставини, з якими скаржник пов`язує необхідність проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, були відомі державному виконавцю ще з кінця 2021 року, від дати отримання листа представника скаржника (боржника). Відтак, станом на дату складення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 13 лютого 2024 року державний виконавець міг ці обставини врахувати та надати оцінку раніше поданим документам представника боржника щодо отримання пенсії останнім.

Відтак, після отримання в лютому 2024 року розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, боржник та його представник, мали можливість оскаржити цей розрахунок без попереднього звернення до виконавця з заявою про перерахунок заборгованості.

Більше того, суд вважає, що відповідне звернення з заявою про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у червні 2024 року має ознаки штучного створення передумов для зміни відлуку процесуального строку для оскарження дій державного виконавця та не повинно враховуватися при вирішенні судом питання щодо дотримання строків оскарження дій державного чи бездіяльності державного виконавця.

Таким чином, суд вважає, що з 14 лютого 2024 року скаржник мав об`єктивну можливість звернутися до суду зі скаргою та діє/бездіяльність державного виконавця, при цьому, така скарга подана лише 29 лютого 2025 року, а клопотань про поновлення строку на оскарження не заявлено.

Отже, строк для подання відповідної скарги пропущено, що є підставою для залишення цієї скарги без розгляду.

Таким чином, залишаючи скаргу без розгляду, суд не вирішує вимоги скаржника по суті та не дає оцінку його доводам щодо незаконності дій державного виконавця.

З урахуванням наведеного, керуючись приписами частини 2 статті 449 ЦПК України,-

Постановив:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_2 , подану його представником адвокатом Ржановим Олексієм Дмитровичем, на дії/бездіяльність органу примусового виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.О.Самуха