_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/175/14-ц
Провадження № 6/947/248/25
УХВАЛА
19.06.2025 Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
за участю секретаря - Коростій М.В.,
ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні боржник ОСОБА_1 заяву визнав, не заперечує проти її задоволення.
Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, повідомлялись.
Відповідно до ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Вивчивши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи №520/175/14-ц, суд приходить до наступного.
Виконавчий лист № 520/175/14 від 11.06.2018, щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 , було пред`явлено на примусове виконання Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. та було відкрито виконавче провадження №73069917.
08.12.2020 ОСОБА_2 підписав договір про розірвання договору відступлення права вимоги №26-07/18/1 від 26.07.2018. Також, 08.12.2020 ТОВ ФК «Укрфінансгруп», повторно відступив право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 іншій юридичній особі, а саме ТОВ «Інвестмент Корпорейшен» по договору відступлення права вимоги N908/12-20.
17.10.2023 приватним виконавцем Колечко Д.М. було відкрито виконавче провадження ВП №73069917 з примусового виконання виконавчого листа № 520/175/14 від 11.06.2018, щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 469 440,37 доларів США, правонаступником якого згідно із ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 03.02.2021, яка набрала законної сили 03.02.2021, є Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТС КОРПОРЕЙШН».
16.12.2024 Постановою Одеського апеляційного суду № 757/744/21-ц визнано недійсним договір про розірвання договору відступлення права вимоги № 26-07/18/1 від 26 липня 2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_2 . Визнано недійсним договір відступлення права вимоги № 08-12/20 від 08 грудня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Корпорейшен».
Наслідком визнання недійсним договору про розірвання договору відступлення права вимоги № 26-07/18/1 від 26 липня 2018 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_2 , визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 08-12/20 від 08 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та TOB «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 26 липня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» та ОСОБА_2 - є відновлення фактичного та правового становища сторін цих договорів, яке існувало до укладання вказаних договорів відступлення, будь-яке юридичне значення вказаних договорів відступлення нівельовано за наслідками вирішення судами справ про визнання договорів недійсними.
Заміна неналежної сторони належною (тобто такої, якій відповідне право не належить, дійсним носієм права) можлива не лише у випадку матеріального правонаступництва (класична підстава для правонаступництва процесуального), а й у разі відновлення особою статусу носія відповідного права, якого ця особа була неправомірно позбавлена.
Таким чином, оскільки договір про розірвання договору відступлення права вимоги №26-07/18/1 від 26 липня 2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» та ОСОБА_2 , договір відступлення права вимоги №08-12/20 від 08 грудня 2020 року, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» та TOB «ІНВЕСТМЕНТ КОРПОРЕЙШЕН» та договір відступлення права вимоги від 26 липня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» та ОСОБА_2 у судовому порядку були визнані недійсними, станом на сьогодні, ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінансгруп» є тією особою, що має статус носія відповідного права, тобто, є належним стягувачем.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
За приписами абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
При таких обставинах, суд вважає, що заява Приватного виконавця Колечка Д.М. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.18,259,442 ЦПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя І. В. Огренич